справа № 753/18904/19                                               головуючий у суді І інстанції Трусова Т.О.
провадження № 22-ц/824/669/2020            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого судді -	Березовенко Р.В.,   	
суддів:	Лівінського С.В., Нежури В.А.,  	
з участю секретаря 	Мариненко Я.С.,	
 	 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданнів місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання договору про поділ майна подружжя недійсним,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
27 вересня 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кар`єв А.А., звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення її майбутнього позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору про поділ майна подружжя недійсним. Заявник просила накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до оспорюваного договору належить ОСОБА_2 .. Заява обґрунтована тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі в майбутньому, оскільки ОСОБА_2 з серпня 2019 р. неодноразово звертався до ОСОБА_1 про фінансову допомогу для надання в борг грошей для погашення споживчих кредитів. Заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 постійно перепозичає гроші, тобто існують реальні ризики щодо відчуження вказаної квартири через невиконання грошових зобов`язань. ОСОБА_1 систематично отримує на свій мобільний телефон смс-повідомлення від ОСББ «Чавдар» щодо наявності боргу за комунальні послуги, пов`язані з утриманням квартири. Станом на 16.09.2019 р. борг складає 11 185,58 грн. На сайті 100reaity.ua заявник побачила, що вищевказана квартира виставлена на продаж агентством нерухомості, тобто існують реальні ризики, що в разі укладення ОСОБА_2 договору, за яким буде відчужено спірну квартиру, виконання рішення суду в частині застосування реституції буде неможливо, а права осіб, що можуть придбати таку квартиру, будуть порушені.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року заяву  ОСОБА_1  про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 149,9 кв.м., житловою площею 81,9 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Застосовано зустрічне забезпечення, зобов`язано  ОСОБА_1  внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва грошові кошти в сумі 330 100 гривень або надати гарантію банку на вказану суму у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.
 
Не погоджуючись з ухвалою, адвокат Кар`єв Андрій Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу в частині застосування зустрічного забезпечення.
 
При цьому, апелянт посилається на те, що відсутні обставини, за якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно ч.3 ст. 154 ЦПК України, оскільки заявник  зареєстрований у встановленому законом порядку за місцем проживання, має постійний  дохід в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені  забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Крім того, вказує, що згідно п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Вказані вимоги ОСОБА_5 виконала. Зазначає, що ОСОБА_1 маючи на утриманні двох  неповнолітній дітей, середню заробітну плату у розмірі  12 000 грн. не має можливості  внести вказану суму  на депозитний рахунок суду. 
 
В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.
 
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Враховуючи  викладене колегія суддів переглядає дану справу та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто лише в частині  застосування зустрічного забезпечення.
 
Приймаючи рішення про застосування зустрічного забезпечення суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення суттєво обмежує правомочність власника щодо розпоряджання своїм майном на власний розсуд, ОСОБА_1 не заперечує щодо застосування зустрічного забезпечення, тому, суд вбачав підстави для зобов`язання заявника внести на депозитний рахунок суду суму еквівалентну 10% вартості квартири, встановленої в оголошенні про її продаж, що становить 330 100 грн., або надати гарантію банку на визначену суму.
 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи  заявник зазначив, що станом на час подання заяви про забезпечення позову, відсутні обставини, з якими  законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного  забезпечення, згідно  з ч. 3 ст. 154 ЦПК України, оскільки заявник має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, постійний  дохід в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені  забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, який має немайнові  вимоги. Разом з тим, заявник пропонував  зустрічне забезпечення здійснити шляхом надання гарантії  банку, поруки  або іншого  фінансового забезпечення  на визначену судом суму  та від  погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності  якої суд не має сумнівів.
 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
 
На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.
 
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
 
Частиною 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.
 
Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач, у зв`язку із забезпеченням позову.
 
Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.
 
Як вбачається із матеріалів справи, відсутні обставини, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Дане питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
 
Разом з тим, судом першої інстанції не встановлено належним чином, що вжиті заходи забезпечення позову дійсно можуть спричинити збитки відповідачу, що є підставою для застосування зустрічного забезпечення. 
 
Зустрічне забезпечення, вжите судом першої інстанції, не є співмірним із заходами забезпечення позову, відтак ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року в цій частині не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає  скасуванню.
 
Апеляційний суд враховує, що відповідач не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду першої інстанції із належним чином обґрунтованою заявою про зустрічне забезпечення в порядку ч. 6 ст. 154 ЦПК України, однак станом на даний час із матеріалів справи не вбачається, що обраний заявником і застосований судом захід забезпечення позову спричинить не відновлювальну шкоду відповідачу, крім того, відсутні обставини, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, а тому, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для його застосування.
 
Оскільки зустрічне забезпечення застосоване за ініціативою суду першої інстанції, а не за заявою відповідача, апеляційним судом з даного питання власної постанови не приймається.
 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду в частині зустрічного забезпечення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена із невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні першої інстанції, обставинам справи, та із порушенням норм процесуального права.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кар`єва Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року в частині застосування  зустрічного забезпечення, яке зобов`язує ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду  грошові кошти  в сумі 330 100,00 грн. або надати  гарантію банку на визначену суму - скасувати. 
 
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:                                                                                Р.В. Березовенко

Судді:                                                                                          С.В. Лівінський

      В.А. Нежура