Номер провадження: 22-ц/813/2687/20 
Номер справи місцевого суду: 495/7095/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2019 року про забезпечення позову, постановленупід головуванням судді Прийомової О.Ю., -
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання права користування та витребування земельної ділянки.
Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка належить Територіальній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, до ухвалення рішення по справі; заборонити Затоківській селищній раді приймати рішення по відчуженню ОСОБА_2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, до ухвалення рішення по справі; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, вчиняти реєстраційні дії по зміні власника, поділу, зміні юридичної адреси земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, до ухвалення рішення по справі.
В обґрунтування заяви зазначив, що як йому стало відомо у Затоківської селищної ради є намір відчужити спірну земельну ділянку, а у ОСОБА_2 придбати її шляхом оформлення договору купівлі-продажу, тому позивач буде позбавлений можливості виконати рішення суду про визнання недійсним договору оренди, та виконання рішення суду в частині визнання права користування земельною ділянкою взагалі стане неможливим, оскільки остання буде перебувати у приватній власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2019 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена частково.
Накладений арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка належить Територіальній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, до ухвалення рішення по справі.
В задоволенні решти заявлених вимог ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування та встановлення обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги  ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що накладення арешту на земельну ділянку, яка належить Територільній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, та знаходиться в оренді ОСОБА_2 може зачіпати та порушувати інтереси законного власника орендаря та власника магазину, на якій він побудований та належить ОСОБА_2 .
Не погодившись з ухвалою суду, Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської радиподала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на незаконність забезпечення позову.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської радизазначає, що наявність протиправності рішення відповідача, на яке посилається позивач у заяві про забезпечення позову може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно  до ст. 375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання права користування та витребування земельної ділянки.
Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка належить Територіальній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, до ухвалення рішення по справі; заборонити Затоківській селищній раді приймати рішення по відчуженню ОСОБА_2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, до ухвалення рішення по справі; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, вчиняти реєстраційні дії по зміні власника, поділу, зміні юридичної адреси земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, до ухвалення рішення по справі.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 дійсно є власником будівель та споруд бази відпочинку «Карпати», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років, складеним ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_3 вбачається, що дійсно позивач звертався про надання йому дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
З наданого позову вбачається, що Затоківською селищною радою 05.06.2015 року було ухвалене рішення № 2992 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років, площею 0,1008 га, для обслуговування б/в «Карпати» за адресою: АДРЕСА_3 .
В той же час, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2019 року є власником магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі рішення Затоківської селищної ради від 13.06.2019 № 1141 «Про передачу ОСОБА_2 у строкове платне користування /оренду/ терміном на 49 років, земельну ділянку загальною площею 0,0800 га. для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » та укладеного між відповідачами договору оренди від 25.06.2019 року, відповідач ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування /оренду/ терміном на 49 років земельну ділянку, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В результаті виносу меж в натурі земельної ділянки, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, розташованої по АДРЕСА_1 , та відповідно до даних, вказаних в наданому Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленому Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 станом на 2019 рік, та проведення візуального огляду, експертом було встановлено, що, на момент проведення огляду - 26.06.2019 року, на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 , площею 0,08 га, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, знаходиться наступна будівля, яка відображена в наданій копії Технічного паспорту на будівлю магазину літ. «А», розташованого по АДРЕСА_1 , а саме: будівля магазину літ. «А», в складі приміщення: №1 торговий зал, площею 76,62 кв.м.
Також позивачем був наданий висновок № 086 будівельно-технічного та земельно-технічного експертного дослідження, складеного 02.08.2019 року експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», з якого вбачається, що виходячи з даних, вказаних в Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленому Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат №011075 від 23.05.2013р.), станом на 2019 рік, експертом було встановлено, що земельна ділянка, площею 0,08 га, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, яка розташована по АДРЕСА_1 повністю накладається на земельну ділянку, площею 0,10 га. кадастровий номер 5110300000:02:019:0194, розташовану по АДРЕСА_1 . Площа накладання становить - 0,08 га.
В результаті проведення огляду та винесення меж в натурі земельної ділянки, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, експертом встановлено, що на момент проведення огляду - 26.06.2019 року, на земельній ділянці, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, розташованій по АДРЕСА_1 , також виявлено наступні будівлі: частину складу літ. «2К», склад літ. «2Н» та частину металевого вагончику літ. «2М», які відображені в копії технічного паспорту на громадські будівлі з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_2 , інвентаризаційна справа № НОМЕР_1 , виконаного КП «Білгород-Дністровське БТІ» станом на 25.06.2019р.;
- інші будівлі на земельній ділянці, кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, розташованій по АДРЕСА_1 , на момент проведення огляду експертом виявлено не було.
Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.
Судом вірно зазначено, що позивачем надано достатньо доказів, щодо співмірності позовних вимог, адже предметом позову є рішення орану місцевого самоврядування , договір оренди земельної ділянки та земельна ділянка, щодо якої і заявлено вимоги забезпечення позову. 
Більш того, позивачем доведено реальну можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки висновком будівельно-технічного та земельно-технічного експертного дослідження підтверджено, що будівлі та споруди, що належать позивачу на праві приватної власності фактично розташовані на спірній земельній ділянці, що є предметом позову та предметом даної заяви про забезпечення позову, а у разі придбання її ОСОБА_2 шляхом оформлення договору купівлі-продажу, позивач буде позбавлений можливості виконати рішення суду про визнання недійсним договору оренди, виконання рішення суду в частині визнання права користування земельною ділянкою взагалі стане неможливим, оскільки остання буде перебувати у приватній власності ОСОБА_2 .
Судом вірно зазначено, що ефективний захист та поновлення порушення прав позивача щодо спірної земельної ділянки без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим.
На підставі вищевикладеного, заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка належить Територіальній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, до ухвалення рішення по справі.
Арешт майна – накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.
Згідно ч.1,2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, наклавши арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:019:0230, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка належить Територіальній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, до ухвалення рішення по справі.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що накладення арешту на земельну ділянку, яка належить Територільній громаді селища міського типу Затока в особі Затоківської селищної ради, та знаходиться в оренді ОСОБА_2 може зачіпати та порушувати інтереси законного власника орендаря та власника магазину, на якій він побудований та належить ОСОБА_2 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом встановлено, що у разі придбання земельної ділянки ОСОБА_2 шляхом оформлення договору купівлі-продажу, позивач буде позбавлений можливості виконати рішення суду про визнання недійсним договору оренди, виконання рішення суду в частині визнання права користування земельною ділянкою взагалі стане неможливим, оскільки остання буде перебувати у приватній власності ОСОБА_2 , що було доведено позивачем.
Доводи апеляційної скарги Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради про те, що наявність протиправності рішення відповідача, на яке посилається позивач у заяві про забезпечення позову може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради – залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2019 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 12 березня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк