ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/10768/18                                                                                    Суддя першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 квітня 2020 року                                                                                     м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                       - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20 квітня 2018 року № 00237061206.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що Податковий кодекс України не пов`язує виникнення податкового зобов`язання із фактом реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. Також позивач зазначає, що після ухвалення судового рішення у справі здійснив коригування показників податкової накладної, яка була складена помилково. 
Відзив на апеляційну скаргу позивача від Головного управління ДФС у м. Києві не надходив. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» виписало податкову накладну № 2 від 31 січня 2018 року на загальну суму 768040 грн 16 коп., у тому числі ПДВ - 128006 грн 69 коп. Зазначена податкова накладна була виписана на покупця - ТОВ «Енергетично-промислова компанія» та зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних. За твердженням позивача такі дії були вчинені помилково. 
Головне управління ДФС у м. Києві провело камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» за січень 2018 року, за результатами якої склало акт від 20 березня 2018 року № 2830/26-15-12-06-16. Під час перевірки було встановлено, що позивач не включив до податкових зобов`язань за січень 2018 року податкову накладну від 31 січня 2018 року № 2, виписану на покупця ТОВ «Енергетично-промислова компанія». 
За підсумками перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 20 квітня 2018 року № 00237061206 про нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 160009 грн 00 коп., з яких 128007 грн 00 коп. - за податковим зобов`язанням та 32002 грн 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем як постачальником (продавцем), сформовано на ім`я ТОВ «Енергетично-промислова компанія» податкову накладу від 31 січня 2018 року № 2 на суму ПДВ 128006 грн 69 коп. та зареєстровано її у Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Доказів того, що позивач у подальшому сформував та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування до податкової накладної від 31 січня 2018 року № 2 - не надано. У зв`язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивач належними та достатніми доказами не підтвердив, що зазначена податкова накладна є помилково сформованою та, відповідно, помилково зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Предметом оскарження є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві, яким позивачу нараховане податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму, що дорівнює сумі податку, зазначеній у податковій накладній від 31 січня 2018 року № 2.
Позивач стверджує, що зазначена податкова накладна була виписана та зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних внаслідок помилки, а зазначена у ній господарська операція не здійснювалася. 
У зв`язку з цим ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» вважає, що контролюючий орган помилково здійснив нарахування податкового зобов`язання на суму, визначену в податковій накладній від 31 січня 2018 року № 2.
Надаючи правову оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що у відповідності до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Положеннями пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань.
Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що підставою для нарахування ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» податкових зобов`язань у розмірі, визначеному в податковій накладній від 31 січня 2018 року № 2, могло стати виявлення Головним управлінням ДФС у м. Києві за наслідками перевірки діяльності позивача фактів:
- складення зазначеної податкової накладної за операцією, яка є об`єктом оподаткування згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України;
- настання хоча б однієї з подій, яка є датою виникнення податкових зобов`язань відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.
З акту про результати камеральної перевірки від 20 березня 2018 року № 2830/26-15-12-06-16 вбачається, що такі обставини контролюючим органом не перевірялися, а висновок про наявність підстав для нарахування податкового зобов`язання ґрунтується виключно на тому, що податкова накладна від 31 січня 2018 року № 2 була складена позивачем та зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Також колегія суддів звертає увагу на те, що перевірка наявності таких обставин виходить за межі предмету камеральної перевірки. 
Так, у відповідності до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. 
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Отже, Головне управління ДФС у м. Києві мало право у межах камеральної перевірки дослідити: 
-          своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);
          -          своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, 
          -          своєчасність реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, 
          -          своєчасність виправлення помилок у податкових накладних;
          -          своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що перевірка правильності нарахованої суми податкового зобов`язання не може бути предметом камеральної перевірки. 
У відповідності до п. 201.10 п. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів / послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зазначені норми права вказують на те, що факт реєстрації податкової накладної від 31 січня 2018 року № 2 у Єдиному реєстрі податкових накладних створює правові наслідки саме для покупця - ТОВ «Енергетично-промислова компанія».
Натомість у продавця (ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ») податкові зобов`язання виникають у зв`язку із здійсненням операцій, які є об`єктом оподаткування, та незалежно від реєстрації чи не реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, за правилами абз. 22 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 20 квітня 2018 року № 00237061206, яке ґрунтується виключно на тому, що податкова накладна від 31 січня 2018 року № 2 була зареєстрована позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, є незаконним і підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції про те, що у випадку помилкового складання та реєстрації податкової накладної ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» необхідно було подати розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної з метою виправлення такої помилки. Вчинення такий дій є важливим для здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема з боку покупця, на ім`я якого була виписана така податкова накладна. Разом з тим, саме по собі не складення розрахунку коригування до податкової накладної від 31 січня 2018 року № 2 станом на час проведення камеральної перевірки не може бути підставою для нарахування позивачу податкових зобов`язань. Відповідний розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 31 січня 2018 року № 2 був зареєстрований ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» лише 12 грудня 2019 року. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що адміністративний позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20 квітня 2018 року № 00237061206 є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. 
Отже, доводи апеляційної скарги ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 20 листопада 2019 року та є підставою для його скасування. 
У відповідності до пп.пп. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» сплатило судовий збір у розмірі 2470 грн 97 коп. згідно з платіжним доручення № 60 від 10 липня 2018 року та при зверненні з апеляційною скаргою - у розмірі 3706 грн 45 коп. згідно з платіжним дорученням № 187 від 17 грудня 2019 року. 
Зазначені кошти, згідно з правилами розподілу судових витрат, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказав та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» - задовольнити. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року - скасувати.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» - задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20 квітня 2018 року № 00237061206.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОАЛЬЯНСІНВЕСТ» (місцезнаходження: вул. Академіка Заболотного, 150 Г, офіс 16, м. Київ, 03143; ідентифікаційний код: 41500598) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка 33/19, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код: 39439980) судові витрати за подачу адміністративного позову в розмірі 2470 грн (дві тисячі чотириста сімдесят) грн 97 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3706 грн (три тисячі сімсот шість) грн 45 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк     

                                                                                                    Є.В. Чаку