ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1284/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицькій О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій  області на  рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 14.11.2019 р. (суддя Батрак І.В.)  по справі за позовом Приватного підприємства «Виробничо – комерційна фірма «Еліт –Дізайн»  до Головного управління ДФС у Запорізькій  області, третя особа Комунальне підприємство «Управління капітального будівництва  про скасування податкових повідомлень - рішень

в с т а н о в и В:

26.03.2019 р. ПП «Виробничо – комерційна фірма «Еліт –Дізайн» звернулося  до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій  області про скасування податкових повідомлень - рішень, де просили  визнати протиправними  та скасувати  податкові повідомлення – рішення від 12.03.2019 р. № 0002981406, яким  збільшено  суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1  441  231,50 грн, в т.ч. за основним платежем 960  821 грн та за штрафними санкціями 480  410,50 грн  та № 0002991406, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 1  910  528,75 грн, в т.ч. за основним платежем 1  528  423 грн та за штрафними санкціями 382  105,75 грн.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2019 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи Комунальне підприємство «Управління капітального будівництва».  
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 р.  адміністративний позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в акті перевірки, є не обгрунтованими та недоведеними, в зв`язку з чим спірні рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2019 р.  виправлено описку, допущену в рішенні від 14.11.2019 р., а саме, абзац третій резолютивної частини викладено  в наступній редакції: стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Виробничо – комерційна фірма «Еліт – Дізайн» суму судового збору в розмірі 19  210,00 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 р., прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що  суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, в т.ч., що контрагенти позивача:  ТОВ «Універсал П.Р.О.», ТОВ «Вертікс-Трейд», ТОВ «Бізнес консепшен», ТОВ «Рандес інвест», ТОВ «Інтер – ТДК» проводять діяльність, яка не має реального товарного характеру, а, значить, є «транзитними» підприємствами, створеними з метою мінімізації податкового навантаження та штучного формування витрат та схемного податкового кредиту з ПДВ контрагентам.
На апеляційну скаргу відповідача позивачем надано відзив, де зазначено, що судом першої інстанції встановлено, що фактичне виконання договорів підтверджено належними та допустимими доказами, договори не містять ознак фіктивності, дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, а висновки апеляційної скарги  порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, оскільки суб`єкт господарювання не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції   представник відповідача просила  задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що видами діяльності ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн»  є:  КВЕД 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон;  КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;  КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах;  КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури;  КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний);  КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.
Судом встановлено, що в період з 06.02.2019р. по 12.02.2019р. посадовими особами відповідача  проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача за період діяльності 2016 рік з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Універсал П.Р.О.», ТОВ «Вертікс-Трейд», ТОВ «Бізнес Консепшен», ТОВ «Рандес Інвест», ТОВ «Інтер – ТДК» за 2016 р. та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Універсал П.Р.О.» за період лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень 2016 р., ТОВ «Вертікс-Трейд» за період жовтень, листопад 2016 р., ТОВ «Бізнес Консепшен» за  грудень 2016 р., ТОВ «Рандес Інвест» за  вересень 2016 р, ТОВ "Інтер – ТДК" за листопад 2016 р., за результатами чого  19.02.2019 р. складений акт  №95/08-01-14-06/33011339, де зафіксовано виявлені порушення, зокрема:
1.  п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України,  в результаті чого занижений податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 960  821,00 грн., в т.ч. по періодам: 2016  рік на суму 960  821,00 грн;
2. пп. 14.1.36, п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.10 ст. 201 ПК України, п. 7 розділу V Порядку заповнення податкової декларації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, в результаті чого занижений податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету (п. 18.1 декларації) у загальній сумі 1  528  423,00 грн., в т.ч. по періодам: березень 2016 року – 49  129,00 грн., квітень 2016 року – 34  207,00 грн.; травень 2016 року – 56  586,00  грн., червень 2016 року – 220  988,00 грн., серпень 2016 року – 149  185,00 грн., вересень 2016 року – 83  566,00 грн., жовтень 2016 року – 49  767,00 грн., листопад 2016 року – 268  408,00 грн., грудень 2016 року – 616  587,00 грн.
Судом встановлено, що позивач висновки перевірки оскаржив, але  відповідача 06.03.2019 р. листом  №  12006/10/08-01-14-06-11  залишив скаргу  без задоволення.
З матеріалів справи слідує, що на підставі Акту та вказаних порушень 12.03.2019 р. відповідачем  прийняті податкові повідомлення-рішення:
форми «Р» №0002991406, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 1  910  528,75 грн., в тому числі: за основним платежем 1  528  423,00 грн. та за штрафними санкціями – 382  105,75 грн.;
форми «Р» №0002981406, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1  441  231,50 грн., в тому числі: за основним платежем 960  821,00 грн. та за штрафними санкціями – 480  410,50 грн.
Статтею 14 ПК України передбачено, що «14.1.181. податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;»
Відповідно статті 198 ПК України встановленно, що  « 198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);… .
198.2. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу».
З акту перевірки вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань надано службову від 23.11.2018 р., де повідомлено, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017080000000563 від 31.10.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 205, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України, де запропоновано провести перевірку ПП «ВКФ «Еліт – Дізайн» за період з 01.01.206 р. по 31.12.2016 р. по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Універсал П.Р.О.», ТОВ «Вертікс-Трейд», ТОВ «Бізнес Консепшен», ТОВ «Рандес Інвест», ТОВ «Інтер – ТДК».
Також з акту перевірки встановлено, що  з документами,  які відображають операції (договори, видаткові накладні, рахунки фактури, акти приймання – виконання будівельних робіт, накладні на передачу матеріалів у виробництво), вилученими під час обшуку, згідно протоколу обшуку від 04.07.2018 р. СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області, перевіряючі ознайомлені, та встановлено, що під  час проведення перевірки інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно – матеріальних цінностей, коштів , тощо не проводилось.
Крім того, з акту перевірки слідує,  що  проведеним детальним аналізом постачальників згідно комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМів ІС «Податковий Блок» встановлено, що: 
-ТОВ Бізнес Консепшен» (засновники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , керівник ОСОБА_3 , (зареєстровано 01.06.2016 р., анульовано 31.01.2018 р.), відсутні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, що необхідно для здійснення діяльності.
Відповідно висновків судово – почеркознавчої експертизи, проведеної  в рамках кримінального провадження, підписи, виконані від імені ОСОБА_4 у первинних документах виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_3 ;
- ТОВ «Інтер – ТДК» (засновники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , керівник ОСОБА_5 , (зареєстровано 01.11.2016 р., анульовано 23.12.2016 р.), відсутні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, що необхідно для здійснення діяльності,  підписи у первинних документах, виконані від імені керівника ОСОБА_7 О ОСОБА_8 , але при допиті СУ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 пояснила, що в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та за грошову винагороду дала згоду на реєстрацію ТОВ «Інтер – ТДК»;
-ТОВ «Рандес – Інвест» (керівник/головний бухгалтер/ засновник ОСОБА_2 , (зареєстровано 01.07.2016 р., анульовано 16.02.2018 р.), відсутні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, що необхідні для здійснення діяльності, підписи у первинних документах, виконані від імені керівника Вертебного С.Ю., відповідно висновків судово – почеркознавчої експертизи, проведеної  в рамках кримінального провадження, підписи, виконані від імені ОСОБА_10 у первинних документах виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою;
-ТОВ «Вертікс - Трейд» (керівник/головний бухгалтер/ засновник ОСОБА_11 , (зареєстровано 01.07.2016 р., анульовано 26.04.2018 р.), відсутні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, що необхідно для здійснення діяльності, підписи у первинних документах, виконані від імені керівника ОСОБА_12 В ОСОБА_13 , відповідно протоколу допиту ОСОБА_14 в рамках кримінального провадження, ОСОБА_15 є його донькою, яка, на його думку, не є посадовою особою якогось підприємства;
-ТОВ «Універсал П.Р.О.» (керівник/головний бухгалтер/ засновник ОСОБА_16 , (зареєстровано 18.01.2016 р., анульовано 31.08.2016 р.), відсутні трудові ресурси, технічний та кваліфікований персонал, що необхідно для здійснення діяльності, підписи у первинних документах, виконані від імені керівника Єви С.В.
Крім того, з акту перевірки слідує, що в зв`язку з ненаданням аналітичних даних бухгалтерського обліку і відсутність їх в матеріалах кримінального провадження,  та в зв`язку з наявністю інших кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій, так як контрагенти не мали можливості здійснювати реальні операції.
Однак, в той же час, перевіркою встановлено, що  при здійсненні господарських операцій  позивач повністю сплатив податки, податкові декларації про сплату до бюджету коштів належним чином зареєстровані. 
Згідно акту перевірки,     перевіряючими проведений аналіз договорів:
- № 18/11-01 від 18.11.2016 р., укладений між позивачем, як покупцем, та   ТОВ «Бізнес Консепшен» , як постачальником, де постачальник зобов`язався передати у власність покупцю будматеріали згідно специфікацій та видаткових накладних, а покупець – прийняти та оплатити його;
-№ 16/11-01 від 16.11.2016 р., укладений між позивачем, як покупцем, та   ТОВ «Інтер - ТДК», як постачальником, де постачальник зобов`язався передати у власність покупцю будматеріали згідно специфікацій та видаткових накладних, а покупець – прийняти та оплатити його;
-№ 05/01-01 від 05.01.2016 р., укладений між позивачем, як покупцем, та   ТОВ «Універсал П.Р.О.», як постачальником, де постачальник зобов`язався передати у власність покупцю будматеріали згідно специфікацій та видаткових накладних, а покупець – прийняти та оплатити його.
Як вбачається з акту перевірки, умовами вказаних договорів  передбачено постачання контрагентами будматеріалів позивачу відповідно специфікацій та видаткових накладних, що виключає необхідність надання покупцю ТТН щодо постачання будматеріалів, оскільки   позивач не є стороною за договором перевезення, а є, лише, одержувачем вантажу, оскільки  постачання товару здійснювалося контрагентами за їх рахунок.
Так,  згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, «11.1. Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна … .
…11.4. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом.
11.5. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.
11.6. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику».
Крім того, відповідно вказаного Порядку судом встановлено, що «Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи».
Як слідує з акту перевірки, контролюючим органом встановлено, що в  зв`язку з ненаданням ТТН ПП ВКФ «Еліт – Дізайн» та відсутністю  в наданих матеріалах кримінального провадження, інформація щодо перевезення товарів, наведених в видаткових накладних, відсутня, що в подальшому, стало однією з підстав для визнання нереальними господарськими операціями. 
Однак, суд зазначає,  оскільки позивач є вантажоодержувачем, вантаж одержував в повному обсязі без будь – яких зауважень, та  не є стороною по договору перевезення, відсутність ТТН не є підставою для висновку контролюючого органу про нереальність господарських операцій, коли господарські операції підтверджені іншими первинними документами, а постачання здійснювалося за рахунок постачальників та витрати на перевезення вантажів позивачем не відображалися  в бухгалтерському обліку.
Крім того, судом встановлено, що між позивачем, як підрядником та  КП «УКБ», як замовником укладені Договори підрядів на виконання будівельних  робіт  на об`єктах: «Реконструкція будівлі дошкільного навчального закладу №220 по вул. Давидова, 11 Ленінського району м. Запоріжжя», Капітальний ремонт дитячого неврологічного відділення КУ "6-а міська клінічна лікарня" по вул. Правди, 32 в м. Запоріжжя; Реконструкція будівлі дошкільного навчального закладу №220 по вул. Давидова, 11 Ленінського району м. Запоріжжя; Реконструкція амбулаторії №6 Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 по вул. Брюллова, 6 в м. Запоріжжя. 
Як вбачається з матеріалів справи позивач, використовуючи будівельні матеріали   виконав  умови договорів, зауважень у КП «УКБ», як замовника робіт, до позивача не має, що підтверджено  письмовими поясненнями представника третьої особи, долучені до матеріалів справи. Також судом встановлено, що виконуючи зазначені договори підрядів, позивач використовував будівельні матеріали, постачальниками чого  є його контрагенти: діяльність яких відповідач ставить під сумнів, а саме,  ТОВ «Універсал П.Р.О.», ТОВ «Вертікс-Трейд», ТОВ «Бізнес консепшен», ТОВ «Рандес інвест», ТОВ «Інтер – ТДК».
Також суд зазначає, що первинні бухгалтерські та податкові документи, які підтверджують реальність здійснення вказаних господарських операцій  вилучені  під час обшуку 04.07.2018 в межах кримінального провадження №42017080000000563 від 31.10.2017, але  дані первинні документи  надавалися  відповідачу під час перевірки, досліджувалися контролюючим органом, що підтверджено актом перевірки.
Суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані, лише, про фактично здійснені господарські операції. 
Крім того, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що відповідно до вимог ст.77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі № 826/11879/13-а (К/9901/4022/18).
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. 
Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності) і дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 815/3526/17 (К/9901/579/17).
Крім того, відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів  не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу, але дана інформація не перевірялася контролюючим органом та не доведена  під час розгляду справи.
Аналогічна  правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 814/937/15 (К/9901/28682/18).
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів  виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника, а тому, відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента,  а тим паче взаємовідносини контрагентів з іншими суб`єктами господарювання, не свідчать про нереальність господарських операцій за умови підтвердження їх належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі № 802/1155/17-а (К/9901/4402/17).
Крім того,  судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 
Також  відповідачем не надано суду  жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача  чи    вироків по кримінальним провадженням,  та  не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Крім того, як слідує з акту перевірки, відповідач не заперечує факт здійснення позивачем господарських операцій, але не визнає, що дані операції проведені, з переліченими контрагентами.
Також суд приймає до уваги, що податкова інформація, на що посилається відповідач, не містить доказів  наявності умислу позивача щодо здійснення незаконної діяльності контрагентів, неналежного ведення бухгалтерського та податкового обліку.
Відносно посилання відповідача на протоколи допитів в кримінальних провадженнях, суд  зазначає, що  факт порушення кримінального провадження та отримання пояснень посадових осіб в межах кримінальних проваджень не може бути беззаперечним фактом підтвердження  відсутності господарських операцій.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 р. по справі № 86/7946/14.
Таким чином,  приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що відповідачем, всупереч ст. 77 ч.2 КАС  України, не доведено правомірність своїх рішень, суд апеляційної інстанції   погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 315,316,321,322 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій  області  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 14.11.2019 р.  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова