ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3563/19	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
          головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                                 суддів Головея В.М.,
                                            Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Полінецька В.С.
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Севрук В.О., за ордером;
від відповідача: Коновалова Н.О., за довіреністю; Кузьмішкін Д.В., за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв”
на рішення Господарського суду Одеської області
від 02 квітня 2020 року (повний текст складено 13.04.2020р.)
по справі № 916/3563/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв”
до відповідача Державного підприємства “Морський торговельний порт “Южний”
про стягнення 565 318,09 грн., -

суддя суду першої інстанції: Бездоля Д.О.
час та місце винесення рішення: 02.04.2020р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 10.06.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (позивач, ТОВ «Енергогазрезерв») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (відповідач, МТП «Южний») про стягнення збитків в розмірі 565318,09 грн.
Позов обгрунтований прийняттям НКРЕКП постанови від 07.06.2019р. № 954, якою було встановлено на ІІ півріччя 2019 року тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн/Мвт*год (без урахування ПДВ); відмовою відповідача від укладення додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВТЕ-77/19 від 07.06.2019р. в частині перегляду вартості електричної енергії; використанням відповідачем електричної енергії в кількості меншій, ніж було погоджено сторонами у специфікації (додаток 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВТЕ-77/19 від 07.06.2019р.).
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. у справі №916/3563/19 (суддя Бездоля Д.О.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв” відмовлено повністю.
У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено наявності в діях відповідача складу правопорушення та, відповідно, підстав для стягнення з нього на користь позивача збитків в сумі 555884,04 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. по справі №916/3563/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Звертаючись з апеляційною скаргою ТОВ “Енергогазрезерв” зазначає, що станом на початок наступного періоду за розрахунковим, тобто - на 01.08.2019 року, положення постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954 з відповідним тарифом за липень 2019 року були чинними. 
Крім того, ТОВ “Енергогазрезерв” вважає, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що підписання акта №РН - 0002703 від 31.07.2019р. встановлює факт правомірності дії та вказує, що акт приймання передачі не є правочином у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, оскільки його підписання не створює, не змінює та не припиняє прав та обов язків у сторін договору, а лише посвідчує факт здійснення послуги з постачання електричної енергії, а також визначає її обсяги. Отже, апелянт зауважує, що висновок суду про те, що підписання акта є одним з доказів правомірності дій відповідача є неправомірним.
Також, позивач звертає увагу, що у зв`язку з виникненням позитивного небалансу він був вимушений у відповідності до вимог чинного законодавства продати надлишок електричної енергії, яку відповідач замовив та не використав, що призвело до виникнення у позивача збитків.
Більш детально доводи ТОВ “Енергогазрезерв” викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. по справі №916/3563/19, розгляд справи призначено на 10.06.2020р.
22.05.2020р від МТП «Южний» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
05.06.2020р. від ТОВ “Енергогазрезерв” до суду надійшла відповідь на відзив МТП «Южний».
У судовому засіданні 12.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв», заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджкється матеріалами справи, між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (постачальник) існували договірні відносини щодо постачання у липні 2019р. з боку ТОВ «Енергогазрезерв» електричної енергії відповідачу як споживачу за договором постачання електричної енергії від 07.06.2019 №Т/ВТЕ-77/19.
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затверджених постановою Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312.
Договором від 07.06.2019 №Т/ВТЕ-77/19 сторонами було погоджено його істотні умови, зокрема, щодо очікуваного загального обсягу споживання електричної енергії та ціни електричної енергі.
Сторони домовились, що істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, які передбачено ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови. 
При цьому, зміни та доповнення до договору можуть бути внесені в порядку, передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Вказаним договором визначено, що зміна ціни на електричну енергію може бути прийнята споживачем за наявності відповідних умов, а саме: у разі зміни ціни на електричну енергію не більше ніж на 10 відсотків через коливання ціни на ринку та за умови, що постачальник підтверджує зміну ціни відповідними документами.
У матеріалах справи міститься додаток №2 до договору, відповідно до якого сторонами підписано специфікацію, в якій погоджено: найменування товару 09310000-5 Електрична енергія; одиниця виміру кВт*год; кількість 1750000,00; ціна за одиницю 1,5975; загальна вартість з ПДВ 3354750,00 грн.
Однак, 26.06.2019р. ТОВ «Енергогазрезерв» звернулось до відповідача з листом за вих. №285/20-ел, яким повідомив останнього про зміну вартості електроенергії.
Матеріали справи свідчать, що листами від 04.07.2019р. №01/07/19, від 09.07.2019р. №09/07/19/1 та від 09.07.2019р. №09/07/19/2 постачальник звернувся до підприємств-партнерів (а.с.38-40, т.1), в яких повідомив, що відповідно до вимог чинного законодавства, а саме постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954, з 1.07.2019р. вводиться плата за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 347,43 грн/МВт*год без ПДВ. Тому, необхідно внести зміни в укладені між підприємствами договори шляхом підписання додаткової угоди про збільшення вартості електричної енергії. 
Судом першої інстанції встановлено, що сторонами не було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору від 07.06.2019р. №Т/ВГЕ-77/19 в частині зміни ціни на електричну енергію, а спір між сторонами щодо цих змін не був переданий на вирішення суду.
МТП «Южний» у своєму листі від 10.07.2019р. №3677/01/207/19 (а.с.86, т.1) повідомив позивача про можливість укладення додаткової угоди між сторонами щодо збільшення ціни договору виключно у випадку надання позивачем документів, які передбачені п. 5.5. договору.
Крім цього, відповідач направив ТОВ «Енергогазрезерв» лист від 16.07.2019р. за 33815/01/207/19 (а.с.43, 87-88, т.), в якому вказав, зокрема, що наданий позивачем експертний висновок №0-516/02 враховує коливання ціни у постачальника за період з 01.01.2019р. та з 01.07.2019р., а не коливання ціни на роздрібному ринку електроенергії, що не відповідає періоду, вказаному в додаткових угодах. Також у вказаному листі відповідач зауважив, що до постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954, на яку позивач посилається як на підставу для зміни тарифу за електричну енергію, застосовано запобіжний захід постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019р. № 640/11330/19 та її дію було зупинено, за цих обставин відповідач вказав, що позивачем не було надано належних документів на підтвердження коливання ціни на роздрібному ринку, у зв`язку з чим відповідач відмовився від підписання додаткових угод.
Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2019р. у справі №640/12695/19 вказаний захід забезпечення позову було змінено шляхом зупинення дії цієї постанови відносно визначеного кола осіб, до яких не включено сторін у цій справі. 
Отже суд дійшов висновку, що на момент виконання сторонам умов договору від 07.06.2019р. №Т/ВГЕ-77/19 (з 01.07.2019р. по 31.07.2019р.) дія постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954 була зупинена.
При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що 30.07.2019р. між сторонами було підписано Акт приймання-передачі електричної енергії №РН-0002703 (а.с.31, т.1) про те, що у відповідності до договору від 07.06.2019р. №Т/ВГЕ-77/19 постачальник передав, а відповідач прийняв за липень 2019 року 1600.2530000 тис. кВт*год електричної енергії за ціною 1597.5000 грн за 1 тис.кВт*год без ПДВ. Вартість електричної енергії з ПДВ 3067685,00 грн. Тобто, передача електричної енергії позивачем відповідачу за вказаним договором вже відбулась на підставі даного акту.
З матеріалів справи вбачається, що між соронами виник спір щодо застосування ціни поставленої електричної енергії на підставі зміни моделі енергоринку з 01.07.2019р., за результатом чого відбулось суттєве подорожчання електричної енергії.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193 та 202 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Як вже зазначалось вище, договором від 07.06.2019 №Т/ВТЕ-77/19 сторонами було погоджено його істотні умови, зокрема, щодо ціни електричної енергі.
При цьому, сторонами було встановлено, що істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, які передбачено ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». 
За приписами п. 2 ч. 4 ст. 36 вказаного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
З аналізу наведеного вбачається, що при збільшенні ціни товару за договором закупівлі на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно зменшується кількість товару таким чином, щоб загальна сума договору про закупівлю не збільшилась.
Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.
Отже, однією з основних умов застосування п.п.2 п.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» при внесенні змін до договору в частині збільшення ціни за одиницю товару є наявність факту коливання ціни такого товару на ринку, який має бути доведений та документально підтверджений, що і передбачено п.5.4. договору від 07.06.2019 №Т/ВТЕ-77/19.
ТОВ «Енергогазрезерв» зазначає, що на виконання п. 5.4. договору позивачем в підтвердження підвищення ціни на електроенергію було надано: експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 08.07.2019р. №О-516/01 щодо коливання ціни електричної енергії (2 клас) оптової, в розрізі коливання ціни постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за період з 01.01.2019р., та з 01.07.2019р. (а.с.32-33, т.1); експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 17.07.2019р. №535 про надання інформації про коливання ціни електричної енергії 2 класу напруги, що постачається постачальниками універсальних послуг за період до 01.07.2019р. та з 01.07.2019р. (а.с.35,т.1); експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 18.07.2019р. №О-535/02 щодо надання інформації про середню погодинну оптову ціну електричної енергії, згідно інформації ДП «Енергоринок» станом на червень 2019р. без врахування вартості тарифу на передачу електроенергії ДП «НЕК «Укренерго», та надання інформації про середньозважену погодинну ціну електричної енергії станом на 1 декаду липня 2019р. згідно інформації ДП «Оператор ринку» за результатом торгів РДН (а.с.36, т.1); довідку ДП «Держзовнішінформ» щодо надання інформації про коливання ціни електричної енергії (2 клас) оптової, в розрізі коливання ціни постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за період з 01.01.2019р. та з 01.07.2019р. з урахуванням тарифу з передачі електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 07.06.2019р. №954 (а.с.34, т.1).
Однак, судова колегія зазначає, що з експертного висновку №0-516/01 від 08.07.2019р., експертного висновку №0-516/02 від 08.07.2019р. та довідки ДП «Держзовнішінформ» №232/50 від 17.07.2019р. вбачається, що вказані документи враховували коливання ціни постачальника «останньої надії» за період з 01.01.2019р., та з 01.07.2019р., а не коливання ціни на роздрібному ринку електричної енергії. Разом з цим, МТП «Южний» купує електричну енергію на роздрібному ринку електричної енергії Відтак, надані позивачем документи щодо підтвердження підвищення ціни на електроенергію, не можуть бути підставою для збільшення ціни на роздрібному ринку електричної енергії. Крім того, експертний висновок від 17.07.2019р. № 535 враховує коливання ціни у постачальників універсальних послуг, які надають послуги виключно побутовим та малим непобутовим споживачам, до яких не відноситься МТП «Южний».
Таким чином, саме ініціатор змін має підтвердити факт коливання ціни за одиницю товару на ринку, надавши покупцю документальне підтвердження такого факту. При цьому, в разі відсутності документального підтвердження коливання ціни, підстав для зміни ціни не має.
Враховуючи, усе вищенаведене, колегія судів вважає, що позивачем, передбачені законодавством та умовами договору, відповідні докази щодо зміни ціни надані не були, а в даному випадку має місце саме зміна істотних умов договору, а тому зміна ціни товару є безпідставною, у зв`язку з чим, додаткові угоди відповідачем не підписані.
Окремо судовою колегією прийнято до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази з боку ТОВ «Енергогазрезерв» щодо його оскарження у судовому порядку відмови МТП «Южний`від підписання додаткових угод.
Крім того, як на підставу для зміни тарифу за електричну енергію ТОВ «Енергогазрезерв» посилається на постанову НКРЕКП №954 від 07.06.2019р.«Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019 року», якою з 01.07.2019р. встановлювався новий тариф на передачу електричної енергії у розмірі 347,43 грн./МВт*год (без урахування податку на додану вартість).
Разом з тим, дію цієї постанови НКРЕКП було зупинено ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019р. у справі №640/11330/19.
Зазначена ухвала суду набрала законної сили. Дію постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954 наведеною ухвалою суду зупинено щодо невизначеного кола осіб.
Зупинення дії постанови НКРЕКП від 07.06.19р. №954 тривало до 01.08.2019р., до заміни заходу забезпечення позову щодо визначення певного кола споживачів, проведеної ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019р. у справі №640/11330/19. На теперішній час дія постанови №954 зупинена лише для АТ «Нікопольський завод феросплавів», АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Дніпроазот».
В подальшому, постановою НКРЕКП №1411 від 12.07.2019р. (набула чинності 01.08.2019р.) постанову №954 від 07.06.2019р. визнано такою, що втратила чинність.
Таким чином, тариф, який використаний позивачем при розрахунку ціни електричної енергії, на період липень 2019р., є некоректним, оскільки дію постанови, на підставі якої він використовувався, було зупинено.
Більш того, судова колегія зауважує, що додаткові угоди з підвищеними тарифами пропонувались позивачем щодо підписання відповідачу у той час, коли ТОВ «Енергогазрезерв» мав бути обізнаним про зупинення дії постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954.
Відповідно до ч.2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічні положення містить ч.1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України.
Судова колегія зазначає, що постанова НКРЕКП є нормативно-правовим актом, дія якого поширюється на всіх учасників спірних правовідносин, а отже, якщо дія нормативно-правового акту зупинена відповідним судовим рішенням, такий акт не діє щодо всіх учасників врегульованих ним правовідносин, що виключає можливість керуватися ними у спірних правовідносинах.
Щодо висновку суду першої інстанції про те, що підписання акта №РН - 0002703 від 31.07.2019р. є одним з доказів правомірності дій відповідача.
Надаючи оцінку акту приймання приймання-передачі електричної енергії №РН - 0002703 від 31.07.2019р., апеляційний суд зазначає, що у даному випадку він підтверджує волевиявлення сторін та має юридичні наслідки - набуття та припинення права власності на відповідну кількість електричної енергії, а також, набуття у споживача обов`язку її оплати та набуття права права постачальника таку оплату отримати.
Тому, апеляційна колегія враховує наявний у матеріалах справи акт приймання передачі, підписаний ТОВ «Енергогазрезерв» без зауважень, відповідно до якого передача електроенергії була здійснена позивачем 31.07.2019р.  добровільно за ціною 1597.5000 грн за 1 тис.кВт*год без ПДВ (а.с. 31). 
У зв`язку з наведеним, апеляційна колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який зазначив, що враховуючи зупинення дії постанови НКРЕКП від 07.06.2019р. №954 на час виконання сторонами своїх зобов`язань за договором від 07.06.2019р. №Т/ВГЕ-77/19 (з 01.07.2019р. по 31.07.2019р.) та відсутність укладених додаткових угод до вказаного договору щодо зміни ціни електроенергії, а передача електроенергії була здійснена добровільно позивачем за ціною 1597.5000 грн за 1 тис.кВт*год без ПДВ, згідно з підписаним обома сторонами актом від 31.07.2019р., отже позивачем не доведено наявності в діях відповідача складу правопорушення та, відповідно, підстав для стягнення з нього на користь позивача збитків в сумі 555884,04 грн.
Щодо використання МТП «Южний» електричної енергії в кількості меншій, ніж було погоджено сторонами у специфікації (додаток № 2 до договору №Т/ВТЕ-77/19 від 07.06.2019р.) 
Законодавством України передбачено, що усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії, а електропостачальник має право на отримання від споживача відшкодування збитків, пов`язаних з відхиленням споживача від договірних величин споживання електричної енергії, відповідно до актів законодавства та умов договору.
Разом з тим, відповідно до п. 2.3. договору №Т/ВТЕ-77/19 від 07.06.2019р. обсяг споживання електричної енергії є очікуваним обсягом, що свідчить про можливість його коригування.
Пунктом 6.2.1. договору передбачено обов`язок відповідача сплатити кошти саме за спожиту електричну енергію.
Крім того, договором №Т/ВТЕ-77/19 від 07.06.2019р. не передбачено відповідальність МТП «Южний» щодо відшкодування небалансу електроенергії.
Також, з акту приймання-передачі електроенергії вбачається, що ТОВ «Енергогазрезерв» не було висловлено жодних заперечень з приводу обсягів спожитої електроенергії. 
Водночас, в п. 3.6. договору №Т/ВГЕ-77/19 від 07.06.2019р. сторони встановили, що позивач не має права вимагати від відповідача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена цим договором та додатками до нього.
Поряд з цим, пунктом 9.2. договору визначені виключні підстави для стягнення збитків з відповідача, серед яких відсутній обов`язок відшкодування небалансу, а саме: позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, понесених позивачем, виключно у разі: 
1) порушення відповідачем строків розрахунків з позивачем; 
2) відмови відповідача надати представнику позивача доступ до свого об`єкта, що завдало позивачу збитків.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позитивний небаланс електроенергії не може бути підставою для відшкодування МТП «Южний» збитків.
Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", заява № 63566/00, рішення від 18.07.2006).
З огляду на встановлені обставини судова колегія зазначає, що наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. у справі №916/3563/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергогазрезерв” – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. у справі №916/3563/19 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк у встановлених ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України випадках.
Повний текст постанови підписаний 11.06.2020р.

Головуючий суддя                                                                              Савицький Я.Ф.
Суддя                                                                                                                   Головей В.М.
        Суддя                                                                                                 Разюк Г.П.