ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року	Львів	Справа № 1340/3734/18 пров. № 857/13777/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н. М.,  
суддів Ільчишин Н. В., Пліша М. А.,
з участю секретаря судового засідання  Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 1340/3734/18 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про знесення самовільно збудованої будівлі, -
суддя в 1-й інстанції – ОСОБА_3 ,
час ухвалення рішення – 12:44 год., 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 06.11.2019 р., -

                                                 В С Т А Н О В И В:
  
Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила: зобов`язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 27.03.2018  по 05.04.2018 головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за результатами якого складено акт № 192/18 від 05.04.2018 р. та видано приписи № 192/18 від 05.04.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт,  № 192/18-1 від 05.04.2018  про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 07.05.2018  по 21.05.2018 було повторно проведено позапланову перевірку відповідача за результатами якої складено акт № 246/18, яким встановлено, що вимоги припису від 05.04.2018 № 192/18-1 виконано. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що будівництво відповідача за адресою АДРЕСА_1 є самочинним і підлягає знесенню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю. 

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідач на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 самовільно здійснює будівництво двохповерхового будинку без отримання будівельного паспорта та без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт відсутня інформація про реєстрацію документів на право виконання будівельних робіт за вказаною адресою. Також встановлено, що будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм, а саме не забезпечено нормативної протипожежної відстані до іншого будинку, яка згідно ДБН 360-92 «Протипожежні вимоги» повинна становити 8 м. (по факту 3,5 м.). Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки наявний в матеріалах справи, а отже твердження позивача про його відсутність необґрунтоване. Позивачем не було здійснено жодних вимірів відстані між будинками ОСОБА_6 і Наумчук, а отже він не може стверджувати про порушення відповідачем протипожежної відстані встановленої ДБН 360-92 «Протипожежні вимоги». Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін. 

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що на урядову гарячу лінію надійшло  звернення гр. ОСОБА_2 з питань щодо незаконного будівництва житлового приміщення сусідом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14 Т.1).
На підставі вказаного звернення Департаментом ДАБІ у Львівській області  було видано направлення № 169/18пз від 27.03.2018 року для здійснення позапланового заходу щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 08.09.2015 № 976. (а.с. 16 Т.1).
03.04.2018 року Департаментом ДАБІ у Львівській області було видано направлення № 192/18пз для здійснення позапланового заходу щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 976 (а.с.17 Т.1).
За результатами проведеної перевірки був складений акт № 192/18, згідно якого відповідач на земельній ділянці, що належить йому на праві власності, самовільно здійснює будівництво двохповерхового з горищем житлового будинку розміром у плані 6,45х14,40 за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки та без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с. 18-23 Т1).
05.04.2018 року головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був складений протокол про правопорушення № 192/18 відносно відповідача (а.с. 25-26 Т.1).
05.04.2018 року головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 192/18. (а.с 29 Т.1).
05.04.2018 року головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено припис № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано ОСОБА_1 в місячний термін з дня отримання даного припису усунути порушення будівельних норм при будівництві житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30 Т.1).
Постановою Департаменту ДАБІ у Львівській області від 20 квітня 2018 року № 38/22/18-ф/пз у справі про адміністративне правопорушення визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 4 ст. 96 КУпАП України та накладено штраф в розмірі 4420 грн. (а.с. 31-32 Т1).
24.04.2018 року позивачем сплачено вищевказаний штраф.
В період з 27.04.2018 року по 16.05.2018 року головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі направлень від 23.04.2018 року № 245/18-пз та від 14.05.2018 року №284/18-пз, проведено захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом перевірки посадовими особами складено акт № 245/18. В акті перевірки зазначено, що на час виїзду перевірку здійснити не виявилось можливим, оскільки на момент здійснення позапланової перевірки відповідач або його уповноважений представник були відсутні, що унеможливило в ході перевірки встановити виконання вимог припису від 05.04.2018 № 192-18-1. Візуальним оглядом встановлено, що вимоги припису від 05.04.2018 року № 192/18 про зупинення підготовчих та будівельних робіт не виконано (а.с. 37-42 Т.1). 
У зв`язку з наведеним, позивач і звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року у справі № 1340/4659/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України визнано протиправним та скасовано  припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.04.2018 року. Судом першої та апеляційної інстанції у вказаній справі встановлено, що у ОСОБА_1 наявний будівельний паспорт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, висновок відповідача про здійснення будівництва без будівельного паспорта є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Порядок (процедуру) здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. пост. Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок №553).
Так, відповідно до пунктів 5, 7 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
Відповідно до пунктів 16-22 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, як передбачено законодавством України. Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та складений припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному  Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд (ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність»).
Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі - Порядок №466).
Так, згідно п.2 Порядку №466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.
Відповідно до п.5, п.8 Порядку №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».
Частиною 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Згідно статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Статтею 376 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Апеляційним судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року у справі № 1340/4659/18 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 року) визнано протиправним та скасовано припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.04.2018 року. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису № 192/18 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.04.2018 року. 
Судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у тій справі встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Радехівської міської ради від 13.03.2007 року № 44 ОСОБА_1 було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку в межах присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 паспорт вищезгаданої земельної ділянки був долучений до матеріалів справи № 1340/4659/18. 
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказане спростовує твердження позивача про відсутність у відповідача будівельного паспорта присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо твердження апелянта про порушення відповідачем вимог ДБН 360-92 «Протипожежні вимоги», слід зазначити наступне.
Згідно додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92, протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості повинні складати від шести до вісімнадцяти метрів. 
У приписі від 05.04.2018 № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил зазначено, що відстань від будинку відповідача до існуючого житлового будинку становить 3,5 м, а повинна становити - 8 м. 

Суд апеляційної інстанції зазначає, що припис від 05.04.2018 № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил був скасований рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року у справі № 1340/4659/18, а отже суд апеляційної інстанції не бере його до уваги. 
Крім того, органи держархбудінспекції не можуть здійснювати оцінку протипожежних розривів «на око». В документах складених за результатами проведеної перевірки відсутнє покликання про використання позивачем вимірювальних засобів чи техніки. 
Посадові особи позивача були присутні лише на території відповідача та не відвідували суміжні земельні ділянки, що унеможливлює висновок про порушення відстаней до сусідньої споруди. Крім того, проведення таких вимірів ускладнене тим, що по межі суміжних ділянок проходить глухий паркан, що видно з фотографій, наявних в матеріалах справи.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами факт недотримання відповідачем нормативної протипожежної відстані до існуючого житлового будинку.

Також слід заначити, що відповідно до акту № 245/18 відповідачем добровільно виконано припис від 05.04.2018 № 192/18 про зупинення підготовчих та будівельних робіт.
Отже, припис від 05.04.2018 № 192/18-1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил був скасований рішенням суду, а припис від 05.04.2018 № 192/18 про зупинення підготовчих та будівельних робіт добровільно виконаний.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, відсутні підстави для знесення будівлі відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . 

У відповідності до частини 2  статті 6 КАС України  суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Згідно з частинами 1, 2  статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 2  статті 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному  дослідженні.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує  суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок  щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

                                                П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 1340/3734/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 13 травня 2020 року.