КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 756/14613/19	
Провадження № 33/824/1449/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
13 квітня 2020 року                                                                               місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - 
 
за участю потерпілого	ОСОБА_2   	
представника потерпілого ОСОБА_2	ОСОБА_4	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 20 жовтня 2019 року о 15 годин 08 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Nissan», з номерним знаком НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Петра Калнишевського, 7, здійснюючи маневр повороту в дворову територію, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Triumph», з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. В результаті своїх дій водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк пропущений із поважних причин.
ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності він не був присутній, оскільки 22 листопада 2019 року справу було повернуто до УПП МВС України в м. Києві на дооформлення, а повісток чи повідомлень про виклик до суду на зазначену дату він не отримував. Про прийняту постанову дізнався лише 04 березня 202 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. 
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
ОСОБА_1 наголошує на тому, що суд першої інстанції не вказав які саме норми ПДР України, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП, він порушив.
Апелянт звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції направляв матеріали справи на дооформлення, оскільки на план-схемі не вірно було зазначено розташування транспортних засобів (тобто схематичні зображення не відповідали замірам), напрямки руху в смугах, а також було закреслено місце зіткнення та були виправлення в розмірах місця зіткнення. Натомість, на думку апелянта, жодних інших дій поліцейські не зробили, направивши матеріали справи знову до суду.
Щодо фактичних обставин справи апелянт зазначає, що повністю виконав норми ПДР України: перед зміною напрямку руху (поворотом у двір наліво по ходу руху) завчасно увімкнув покажчик повороту та знизив швидкість, хоча рухався повільно. Дорога має всього по одній смузі у кожному напрямку руху, поворот у двір наліво в даному випадку був дозволений. Справа по ходу руху на узбіччі було припарковано автомобілі, тому він рухався посередині своєї смуги руху. На план-схемі зазначена ширина дороги - 4,0 м. ОСОБА_1 переконався, що зустрічні транспортні засоби відсутні, зайнявши відповідне крайнє положення, та почав виконувати поворот ліворуч. Майже закінчивши маневр, він відчув удар в задню ліву частину автомобіля, після чого зразу зупинився. Коли вийшов з автомобіля побачив пошкодження автомобіля в районі заднього лівого колеса, оскільки в нього в`їхав мотоцикл. Апелянт зазначає, що на фотографіях з місця ДТП видно, що його автомобіль передніми колесами стоїть за межею зустрічної смуги руху при в`їзді у двір, а мотоцикл стоїть поряд. На думку апелянта, зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху, тому саме водій мотоцикла ОСОБА_2 є винним у даній ДТП.
Також, ОСОБА_1 вважає, що суд у зв`язку із закриттям провадження у справі не був наділений повноваженнями встановлення обставин правопорушення та наявності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню.
Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутнім при ухваленні судового рішення. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про направлення та отримання ОСОБА_1 копії постанови. Відтак, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга прийняттю до розгляду судом апеляційної інстанції.
 
В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення чи про поважність причин неявки від нього не надходило, що не перешкоджає суду апеляційної інстанції розглянути апеляційну скаргу за його відсутності. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
 
За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи по адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.
Відтак, доводи захисника про те, що суд не був наділений повноваженнями встановлення обставин правопорушення та наявності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.
На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.
Так, відповідно до схеми місця ДТП, підписаної обома учасниками пригоди без зауважень, зіткнення автомобіля «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Triumph», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 сталося в м. Києві по вул. Петра Калнишевського, 7, під час здійснення маневру повороту автомобіля «Nissan» в дворову територію.
Як зазначив ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, він повністю виконав норми ПДР України: перед зміною напрямку руху (поворотом у двір наліво по ходу руху) завчасно увімкнув покажчик повороту та знизив швидкість, хоча рухався повільно. Дорога має всього по одній полосі у кожному напрямку руху, поворот у двір наліво в даному випадку був дозволений. Справа по ходу руху на узбіччі було припарковано автомобілі, тому він рухався посередині своєї смуги руху. На план-схемі зазначена ширина дороги - 4,0 м. ОСОБА_1 переконався, що зустрічні транспортні засоби відсутні, зайнявши відповідне крайнє положення, та почав виконувати поворот ліворуч. Майже закінчивши маневр, він відчув удар в задню ліву частину автомобіля, після чого зразу зупинився. Коли вийшов з автомобіля побачив пошкодження автомобіля в районі заднього лівого колеса, оскільки в нього в`їхав мотоцикл. Апелянт зазначає, що на фотографіях з місця ДТП видно, що його автомобіль передніми колесами стоїть за межею зустрічної смуги руху при в`їзді у двір, а мотоцикл стоїть поряд. На думку апелянта, зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху, тому саме водій мотоцикла ОСОБА_2 є винним у даній ДТП.
Представник потерпілого ОСОБА_4 зазначив, що зіткнення відбулось на смузі руху потерпілого, тобто в межах руху мотоцикла. В той же час потерпілий  ОСОБА_2 пояснив, що він рухався по смузі руху ліворуч ближче до центра, а ОСОБА_1 рухався праворуч, та почав здійснювати поворот ліворуч без ввімкнення покажчика повороту.
Відповідно до схеми місця ДТП, наданої працівниками поліції після дооформлення, місце зіткнення автомобілів позначене на відстані 5,5 м. від умовної лінії заїзду в дворову територію. Тобто зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху обох транспортних засобів, коли автомобіль «Nissan» почав здійснювати маневр повороту в дворову територію. Це також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками з місця події, де зокрема зафіксовано розміщення на проїзній частині дороги обох транспортних засобів. Відповідно до цих фотознімків та описання в схемі місця ДТП, в автомобіля «Nissan» пошкоджена задня ліва частина крила, а у мотоцикла «Triumph» пошкодження правої передньої частини.
З огляду на характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а також місце їх зіткнення, судом вірно зроблено висновок, що причиною ДТП стала неуважність водія ОСОБА_1 , виконання ним повороту ліворуч не з крайнього положення, тобто невиконання водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 10.1, 10.4 ПДР України.
Щодо невідповідності дій водія ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці ПДР України, то апеляційний суд звертає увагу, що судом розглядається провадження лише стосовно ОСОБА_1 в межах висунутого відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення. Тому давати оцінку дій інших осіб в межах даного провадження суд не вправі.
Апеляційний суд зазначає, що дане рішення не є преюдиційним при вирішенні питання про винуватість в даній ДТП й іншого учасника пригоди.
Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не можуть служити підставами для скасування постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та закриття провадження у справі з наведених у ній підстав, оскільки вони не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції за наслідками розгляду справи прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, відтак підстав для його скасування за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не має. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                            Ю.Р.Трясун