Постанова
Іменем  України 
 
13 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 152/1693/18
провадження № 61-8601св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
 
учасники справи:
позивач - Державна екологічна інспекція у Вінницькій області,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Власюком Ігорем Тимофійовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду в складі колегії суддів: Голоти Л. О., Денишенко Т. І., Рибчинського В. П. від 08 квітня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі - ДЕІ у Вінницькій області) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від                        13 лютого 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.
 
Ухвала суду мотивована тим, що чинним законодавством, яким визначаються повноваження такого державного органу, як Державна екологічна інспекція України чи її структурних підрозділів, не передбачено права на звернення до суду  із позовом в інтересах інших осіб. Однак ДЕІ у Вінницькій області як орган державної влади звернулась  у суд з позовом за захистом прав Рахнівсько-Лісовської сільської ради, посилаючись на статтю 40 Закону України «Про рослинний світ» та статтю 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», які визначають за які порушення законодавства  про рослинний світ та про охорону навколишнього природного середовища передбачена дисциплінарна, адміністративна, цивільно-правова або кримінальна відповідальність. Разом із тим, в силу вимог частини першої статті 56 ЦПК України ДЕІ у Вінницькій області не надала суду документів, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року апеляційну скаргу ДЕІ у Вінницькій області задоволено. Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 лютого                  2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ДЕІ у Вінницькій області як орган, що здійснює контроль за дотримання фізичними особами вимог природоохоронного законодавства має право звернутися в суд з позовом про стягнення збитків, завданих державі порушенням вимог природоохоронного законодавства. Окрім цього,              ДЕІ у Вінницькій області подано позов не в інтересах Рахнівсько-Лісової сільської ради, а самостійно, як державним органом в інтересах держави, в межах повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційних скарг
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду Вінницької області, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначену постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що чинним законодавством, яким визначаються повноваження такого державного органу, як Державна екологічна інспекція України чи її структурних підрозділів, не передбачено права на звернення до суду  із позовом в інтересах інших осіб. Твердження позивача про те, що позов було заявлено не в інтересах Рахнівсько-Лісової сільської ради, а саме в інтересах держави. У той же самий час позивачем не було надано суду жодних доказів стосовно того, що збитки були завдані інтересам держави (а не інтересам іншої особи).
 
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу 
 
У червні 2019 року ДЕІ у Вінницькій області подала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін. Зазначає, що Інспекція має право та повноваження розраховувати збитки завдані державі та пред`являти самостійно (як уповноважений орган) позовні заяви про стягнення з порушників збитків завданих державі за порушення вимог природоохоронного законодавства. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                    14 травня 2019 року року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 152/1693/18 з Шаргородського районного суду Вінницької області.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                       2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно зі статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. 
 
Відповідно до статті 36 Закону України «Про рослинний світ» державний контроль у галузі охорони, використання та відтворення рослинного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, регіонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, місцевими державними адміністраціями, іншими уповноваженими на це органами виконавчої влади відповідно до законодавства України.
 
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення про ДЕІ у Вінницькій області, затвердженої наказом ДЕІ у Вінницькій області від 22 листопада 2018 року № 249 (далі - Положення), Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.
 
Відповідно до пункту 9) пункту 2 розділу ІІ Положення до компетенції Інспекції належить охорона, утримання і використання земельних насаджень.
 
Пунктом 6, 7 розділу ІІ Положення Інспекція розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних порушенням законодавства з питань, що належать до їх компетенції, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем в судах.
 
Отже, правильними є висновки апеляційного суду про те, що ДЕІ у Вінницькій області як орган, що здійснює контроль за дотриманням фізичними особами вимог природоохоронного законодавства має право звернутися в суд з позовом про стягнення збитків, завданих державі порушенням вимог природоохоронного законодавства.
 
При цьому, ДЕІ у Вінницькій області подано позов не в інтересах Рахнівсько-Лісової сільської ради, а самостійно, як державним органом в інтересах держави, в межах повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища. 
 
Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом безпідставно не взято до уваги аналогічну справу № 301/2060/16-ц, де суд дійшов протилежних висновків, не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній справі Державна екологічна інспекція у Житомирській області зверталася до суду в інтересах держави в особі Вересівської сільської ради, а в даному випадку мова йде про самостійний позов Інспекції до відповідача про стягнення збитків, заподіяних державі незаконною порубкою дерев, тобто зазначені позови не є аналогічними.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення судів попередніх інстанцій
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду прийнято без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків апеляційного суду по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визначає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скарги без задоволення, то судовий збір за подання касаційних скарг покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 17, 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Власюком Ігорем Тимофійовичем, залишити без задоволення.
Постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              М. Є. Червинська

                                                                                                           С. Ю. Бурлаков

                                                                                                           В. М. Коротун