ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3323/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

     25 травня 2020 року                                                                          м. Київ
               Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                      Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                            Єгорової Н.М.,
                                                                                                           Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ''Анатолія-Ліс'' до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
                                                       В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю ''Анатолія-Ліс'' звернулось до  Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду,  Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимоги відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
07 травня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від товариства з обмеженою відповідальністю ''Анатолія-Ліс'', в якому позивач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи - 25 травня 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1  ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ФС  у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна  перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Анатолія-ліс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року, відповідно до затвердженого плану документальної  перевірки, про що складено акт від 31.05.2019 року № 432/14/39076040.
За результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення: від 09.07.2019 року № 00002061400 про збільшення суми грошового зобов`язання ТОВ "Анатолія-ліс" за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 683869,00 грн. (з яких 547095,00 грн. за основним платежем та 136744,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями); від 09.07.2019 року № 00002021400 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок ТОВ "Анатолія-ліс" у банку, на загальну суму 25095,00 грн. (з яких 20076,00 грн. за основним платежем та 5019,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями); від 09.07.2019 року № 00002031400 про застосування до ТОВ "Анатолія-ліс" штрафу у розмірі 50% від суми не зареєстрованих податкових накладних у сумі 10038,00 грн; від 09.07.2019 року № 00002041400 про збільшення ТОВ "Анатолія-ліс" суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 105 979,90 грн. (з яких 84 783,90 грн. за основним платежем та 21 196,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями); від 09.07.2019 року № 00002051400 про застосування до ТОВ "Анатолія-ліс" штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340,00 грн.
02.08.2019 року позивач оскаржив в адміністративному порядку вищевказані податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги 30.09.2019 року Державною податковою службою України прийнято рішення № 3893/6/9-00, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, в скаргу без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено,  що між ТОВ "Анатолія-ліс" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг б/н від 01.09.2017 року.
На виконання умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_1 було надано товариству послуги з пошуку перевізників для виконання міжнародних перевезень вантажу, а ТОВ "Анатолія-ліс" здійснено оплату наданих послуг. Дані обставини підтверджуються актами виконаних робіт (наданих послуг), платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів та банківськими виписками.
Фактичне надання послуг зі сторони ФОП ОСОБА_1 , додатково також підтверджується CMR та митними деклараціями, в яких міститься інформація про транспортні засоби, якими здійснювалася доставка товару. 
Судом першої інстанції також було встановлено наявність первинних бухгалтерських документів для відображення господарських операцій, за результатами яких вони були складені. Зазначені вище первинні документи, якими є: договір, акти виконаних робіт (наданих послуг), платіжні доручення про перерахування грошових коштів, в сукупності підтверджують фактичну зміну у власному капіталі нашого товариства, що є однією з ознак господарської операції.
Правочин з ФОП ОСОБА_1 був укладений з метою забезпечення виконання товариством взятих на себе зобов`язань згідно міжнародного контракту № 10 від 05.01.2017 року, укладеного з Компанією "OKUMUS ORMAN URUNLERI SAN VE TIC LTD STI" (Стамбул, Туреччина). Як вбачається зі змісту даного контракту, саме на ТОВ "Анатолія-ліс" було покладено обов`язок самостійно здійснювати пошук перевізників, які будуть здійснювати доставку товару.
Таким чином, правочин ТОВ "Анатолія-ліс" з вищевказаним контрагентом був укладений з метою отримання послуг які були необхідні в господарській діяльності товариства, з огляду на зазначене товариством було дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Згідно з ст. 216 ЦК України до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, а саме те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю - не настають.
Угода, яка укладена між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , не визнана судом недійсною та її недійсність прямо не встановлена законом, у зв`язку з чим існує презумпція правомірності вказаного правочину, а також наявність взаємних прав та обов`язків у сторін за такою угодою.
Щодо посилання ГУ ДФС у Чернігівській області на те, що перевізники, які були знайденні ФОП ОСОБА_1 відсутні на сайті транспортних компаній Туреччини - https://cargo-cards.com/ru/directory/turkey/ та відносно того, яким чином позивач відвантажував готову продукцію нерезиденту на аналогічних умовах, у інших перевіряємих періодах січень 2016 - серпень 2017 року та жовтень 2018 - березень 2019, коли такі послуги ФОП ОСОБА_1 не надавала, то вони до уваги не беруться, оскільки інтернет сайт - https://cargo-cards.com/ru/directory/tiirkey/ не є офіційним сайтом усіх транспортних компаній Туреччини, тому відсутність на цьому сайті перевізників, які були знайденні ФОП ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує факт надання послуг з її сторони.
Як вбачається зі змісту акту перевірки, ГУ ДФС у Чернігівській області встановлено невідповідність придбаної сировини та експортованої продукції. Після проведення порівняння обсягів придбаної сировини та експортованої продукції, вбачається факт придбання сировини довжиною 3,0 та 4,0 метри, з якої виготовлено готову продукцію довжиною 4,5 та 6,0 метрів, що вказує на те, що готова продукція вироблена з сировини, яка отримана безоплатно. А придбана сировина довжиною 3,0 м обсягом 40,301 м.куб. та довжиною 4,0 м обсягом 36,338 м.куб. використана не в господарській діяльності підприємства. Враховуючи вище викладене, ТОВ "Анатолія-ліс" безоплатно отримало сировину (довжиною 4,5 та 6,0 метрів), та не нарахувало дохід від безоплатно отриманої сировини, на загальну суму 124519,00 грн.
Як зазначає позивач, про наявність відповідних помилок товариство дізналося лише 21.03.2019 року після одержання відповідно запиту від Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства за № 05/488. Таких помилок, також не було виявлено і структурним підрозділом відповідача під час здійснення митного оформлення даного товару.
У відповідь на вищезазначений запит листом від 25.03.2019 року вих. № 28/1 товариством надано Чернігівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства оригінали та копії ТТН-ліс на деревину довжиною 4,5 м та 6,0 м, а саме: серія ЧНА № 224110 від 04.04.2018 року, серія ЧНА № 265091 від 05.07.2018 року, серія ЧНА 265705 від 12.12.2018 року та серія ЧНА № 224791 від 03.12.2018 року, копія даних ТТН-ліс також надавалися і відповідачу разом з поданими запереченнями на акт перевірки. 
Тобто, за своїм змістом,ТТН-ліс (товарно-трансортні накладні позивача), а саме: серія ЧНА № 224110 від 04.04.2018 року, серія ЧНА № 265091 від 05.07.2018 року, серія ЧНА 265705 від 12.12.2018 року та серія ЧНА № 224791 від 03.12.2018 року, є первинними документами, які підтверджують придбання позивачем деревини довжиною 4,5 м та 6,0 м відповідно, та спростовують висновки ГУ ДФС у Чернігівській області про безоплатність отримання даної сировини, та не нарахування податку на прибуток на загальну суму 124519,00 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог пп. г п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (ч. 4 п. 198.5 ст. 198 ПК України).
Однак відповідної вимоги до позивача про проведення такої інвентаризації зі сторони посадових осіб відповідача, які проводили перевірку, не було, також під час перевірки не досліджувалися ні залишки сировини, ні інша внутрішня документація наявна на товаристві. Самі ж висновки про використання сировини не в господарській діяльності було зроблено лише на підставі порівняння даних експортованої продукції, в яких, як вже зазначалося вище містяться помилки в довжині сировини.
Так, безпосередньо придбана сировина довжиною 3,0 м обсягом 40,301 м.куб., товариством була використана для виготовлення прокладок для транспортування готової продукції, що підтверджується актом списання № АЛ-0000090 від 05.11.2018, а сировина довжиною 4,0 м обсягом 36,338 м.куб. використана на ремонт покрівлі навісу для зберігання лісоматеріалів, що підтверджується актом списання № АЛ-0000083 від 30.08.2018.
Данні обставини та документи підтверджують факт використання сировини довжиною 3,0 м обсягом 40,301 м.куб. та довжиною 4,0 м обсягом 36,338 м.куб. в господарські діяльності товариства.
ГУ ДФС у Чернігівській області зазначено, що ТОВ "Анатолія-ліс" не нараховувало податок на нерухоме майно, будівель і споруд, які не відносяться до будівель промисловості, а саме: адмінбудівля площею 165,9 кв.м., навіс, спиртосховище, винний цех площею 889,3 кв.м., картоплесховище площею 923,2 кв.м., склад В площею 267,1 кв.м., склад Д площею 435,8 кв.м., склад Е площею 529,2 кв.м., склад Л площею 288,6 кв.м., гараж площею 16,2 кв.м., скважина Г площею 24,3 кв.м., башта площею 18,1 кв.м., всього 3 557,7 кв.м.
Підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Як вбачається з інформації яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною, основним видом діяльності підприємства ТОВ "Анатолія-ліс" є лісопильне та стругальне виробництво.
Згідно з пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, серед іншого, будівлі промислові та склади (підпункт "Ґ").
ТОВ "Анатолія-ліс" згідно з даними Національного класифікатора України ДК 009:2010 здійснює діяльність, зокрема, з лісопильне та стругальне виробництво, яка за своєю класифікацією відноситься до секції С "Переробна промисловість", це є підставою для визнання ТОВ "Анатолія-ліс" промисловим підприємством.
А відтак, наявні дві умови, необхідні для застосування пункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України щодо оподаткування об`єктів нерухомості, відмінних від земельної ділянки ТОВ "Анатолія-ліс", а саме: наявність будівель промисловості, зокрема склади, башта, скважина, та інші, та їх перебування у власності промислового підприємства.
Відповідачем не було надано суду першої інстанції доказів того, що вищевказані будівлі та споруди не використовуються ТОВ "Анатолія-ліс" у своїй промисловій діяльності, або використовуються не у промисловій діяльності.  
Таким чином, оскільки в акті перевірки відсутні будь-які беззаперечні докази, з яких можна встановити не поширення на позивача вимоги пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, податкове повідомленні-рішення від 09.07.2019 № 00002041400 про збільшення суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 10579,90 грн. (з яких 84 783,90 грн. за основним платежем та 2 196,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Крім того, так як ТОВ "Анатолія-ліс" з зазначених вище обставин не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в нього був відсутній і обов`язок здійснювати подачу декларації в порядку, передбаченому пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України, що є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 року № 00002051400 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 340,00 грн.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                
Керуючись ст.ст. 243,  250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328    КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                         Коротких А.Ю.

          Судді:                                                                                                 Єгорова Н.М.

                                                                                                                       Сорочко Є.О.