ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1917/20 Справа № 437/78/12 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                 Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Кошара О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , 
на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року
по справі за заявою ОСОБА_1 , солідарний боржник: ОСОБА_2 , стягувач: Акціонерне Товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2019 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , солідарний боржник: ОСОБА_2 , стягувач: Акціонерне Товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №437/78/12 від 02.04.2013 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 11.12.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 27.12.2004 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; зареєстрованої: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, п/р № НОМЕР_5 в ПАТ "Універсал Банк"у м. Києві, МФО 322001, код ЄДРПОУ 21133352 заборгованість за кредитом - 732 873,89 (сімсот тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 89 копійок, по процентах - 116 433,15 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 15 копійок, по підвищених відсотках - 4 680,84 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 84 копійки, а всього 853987 (вісімсот п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 88 копійок, витрати по сплаті судового збору 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 (сто двадцять) гривень 00 копійок. про визнання таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року та прийняти нову, якою визнати виконавчий лист №437/78/12 від 02.04.2013 року, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 11.12.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 27.12.2004 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; зареєстрованої: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, п/р № НОМЕР_5 в ПАТ "Універсал Банк"у м. Києві, МФО 322001, код ЄДРПОУ 21133352 заборгованість за кредитом - 732 873,89 (сімсот тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 89 копійок, по процентах - 116 433,15 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 15 копійок, по підвищених відсотках - 4 680,84 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 84 копійки, а всього 853987 (вісімсот п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 88 копійок, витрати по сплаті судового збору 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 (сто двадцять) гривень 00 копійок. таким, що не підлягає виконанню.
Відзивів на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 11.12.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 27.12.2004 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; зареєстрованої: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, п/р № НОМЕР_5 в ПАТ "Універсал Банк"у м. Києві, МФО 322001, код ЄДРПОУ 21133352 заборгованість за кредитом - 732 873,89 (сімсот тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 89 копійок, по процентах - 116 433,15 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 15 копійок, по підвищених відсотках - 4 680,84 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 84 копійки, а всього 853 987 (вісімсот п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 88 копійок, витрати по сплаті судового збору 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 (сто двадцять) гривень 00 копійок.
       Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.02.2013 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2012 року залишено без змін. 
       Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2012 року по справі №437/78/12 набрало законної сили 13.02.2013 року.
       02 квітня 2013 року на підставі зазначеного вище рішення Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист №437/78/12.
       В обґрунтування своїх вимог про визнання виконавчого листа №437/78/12 таким, що не підлягає виконанню, заявник надав наступні докази:
- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57790712 від 26.11.2018 року, відкриту за заявою стягувача АТ «Універсал - Банк» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О.; 
- лист Державного підприємства «СЕТАТ» від 21.06.2019 року №6921/17-15-19 з якого вбачається, що в рамках виконання виконавчого листа №437/78/12 до реалізації прийнято предмет іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 358073; відомості про предмет іпотеки - нежитлова будівля, перукарня, загальною площею 137, 4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 ; початкова ціна продажу майна - 752 000, 00 грн.; 
- протокол №420299 проведення електронних торгів від 22.07.2019 року, відповідно до якого електронні торги по лоту 358073 не відбулися;
- лист №603 від 25.07.2019 року з якого вбачається, що приватним виконавцем Біловол В.О. запропоновано АТ «Універсал Банк» залишити за собою предмет іпотеки, нежитлова будівля, перукарня, загальною площею 137, 4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 ; 
- заяву представника АТ «Універсал Банк» (код 21133352) від 01.08.2019 року про видачу АТ «Універсал Банк» акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення частини боргу лоту №358073, шляхом заліку вимог стягувача в сумі 752 000, 00 грн. майном: нежитлова будівля перукарні (А-1), загальною площею 137, 40 кв.м. з добудовою до нежитлової будівлі (А'-1), за адресою: АДРЕСА_3 ;
- акт про реалізацію предмета іпотеки (ВП№57790712) від 08.08.2019 року, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. 
       Звертаючись із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на ст. ст. 17, 36, 41 Закону України «Про іпотеку», а саме на те, що іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. У разі прострочення боржника кредитор, звертаючи стягнення на перший об`єкт іпотеки, втрачає наступні вимоги на підставі ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», яка визначає, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. 
       Статтею 575 ЦК України, передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
       Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
       Згідно із частиною першою ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
       Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
       За змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.
       Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне.
       Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.
       Розглядаючи справу про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, Верховний Суд у своїй ухвалі № 755/15479/14-ц від 16 січня 2018 року дійшов наступного правового висновку.
       Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
       Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
       Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Однак, заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. 
       Також, станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходив, ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанова приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що виконавчий лист видано відповідно до рішення суду та в матеріалах справи немає даних, що вказаний виконавчий лист видано помилково або, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Доводи апелянта, що судом першої інстанції невірно застосовано норми положень Закону України "Про іпотеку" та положень статті 598 Цивільного кодексу України, колегія суддів ставиться критично, оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи було правильно застосовано та дотримано норми матеріального та процесуального права. 
Посилання апелянта, що із положень ч.4 ст. 369 ЦПК України випливає, що підставами визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути добровільне виконання рішення суду або інші причини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між тим, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надано.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.  
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича