Дата документу 11.03.2020 Справа № 323/2430/17

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 323/2430/17	Головуючий у 1-й інстанції Смокович М.В. Повний текст ухвали складено 23.12.2019 року.	
Пр. № 22-ц/807/822/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                        Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року у цій справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєвої Наталії Іванівни

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вищезазначеною скаргою (а.с. 1-3), в якій із урахуванням положень ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», просив:
- визнати протиправними дії начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєвої Н.І. щодо відмови у закінченні виконавчих проваджень ВП № 59873115 та № 59872854 від 22.08.2019 року із стягнення з  ОСОБА_1  виконавчого збору та витрат виконавчого провадження;
- зобов`язати начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєву Н.І. закінчити виконавчі провадження ВП № 59873115 та № 59872854 від 22.08.2019 року із стягнення з  ОСОБА_1  виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.
В обґрунтування своєї скарги зазначав, що постановою апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2018 року у справі № 323/2430/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 6010,48 доларів США та відсотки у сумі 731,30доларів США; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судові витрати по 3248,17 грн. з кожного.
За даним рішенням суду від 13.08.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області було видано два виконавчих листа: 
- виконавчий лист № 323/2430/17 від 13.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6741,78 доларів США та 3248,17 грн. судового збору; 
- виконавчий лист № 323/2430/17 від 13.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6741,78 доларів США та 3248,17 гривень судового збору.
Після набуття рішенням законної сили між позичальником та Банком були досягнуті домовленості щодо врегулювання заборгованості. 07 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 (про зміну валюти боргових зобов`язань) до кредитного договору № ML-200/511/2006 від 06.07.2006 року, пунктами 1 і 2 якого встановлено, що в разі погашення позичальником частини кредиту в сумі 76000,00 грн. (сімдесят шість тисяч гривень), Банк здійснює анулювання (прощення) залишку заборгованості. 07.08.2019 року ОСОБА_1 було сплачено на користь АТ «ОТП Банк» 76000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 200Т000UK1 від 07.08.2019 року та листом АТ «ОТП Банк» № 200-12-4-6/513 від 07.08.2019 року про відсутність у Банка претензій щодо виконання зобов`язань за кредитним договором.
Після виконання рішення суду в добровільному порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від працівників Банку стало відомо про наявність відносно них відкритих виконавчих проваджень з виконання вищезазначеного рішення суду.
21.08.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Оріхівського районного суду Запорізької області з заявою про визнання виконавчих листів виданих 13 серпня 2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області у справі № 3223/2430/17 (провадження № 2/323/46/18) за позовом ПАТ «ОТП Банк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що не підлягають виконанню. 
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.09.2019 року визнано такими, що не підлягають виконанню,:
- виконавчий лист № 232/2430/17 від 13.08.2018 року виданий Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6741,78 доларів США та 3248,17 грн. судового збору; 
- виконавчий лист № 232/2430/17 від 13.08.2018 року виданий Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6741,78 доларів США та 3248,17 грн. судового збору.
15.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про закінчення виконавчого провадження.
05.11.2019 року він отримав лист від Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вих. № 14510, в якому повідомлялось про те, що на час надходження заяви від 15.10.2019 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 323/2430/17 від 13.08.2018 року вже було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесені постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження № 57149324 та виділені в окремі виконавчі провадження, як самостійні виконавчі документи і виконуються в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» в рамках ВП № 59873115 та № 59872854 від 22.08.2019 року відповідно.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Смокович М.В. (а.с. 12).
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2020 року (а.с. 13) відкрито провадження у справі за вищезазначеною скаргою.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року (а.с. 61-66) в задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 82-87) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В., Подліянову Г.С. (а.с. 75).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 90) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.92).
Начальник Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Соболєва Н.І. подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі (а.с. 100-104).
Інші учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом не скористались.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 11 березня 2020 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 96, 97,99) всі учасники цієї справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. 
Навпаки, заявник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 87) та начальник Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Соболєва Н.І. у своєму клопотанні (а.с. 105) просили апеляційний суд розглядати дану справу за їх відсутністю.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяви (клопотання) заявника ОСОБА_1 та начальника Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Соболєвої Н.І. задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами і вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю і закрити провадження у справі (п. 4).
В силу вимог ст. 377 ч. 1 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку… з закриттям провадження у справі…з підстав, передбачених ст. 255…цього Кодексу. 
За змістом ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги боржника у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 27, 40, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 353, 354, 447- 451 ЦПК України та виходив із такого.
20.06.2018 року постановою апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» задоволено, скасовано рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.01.2018 року у справі № 323/2430/17 та ухвалене нове рішення такого змісту:
«Позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 6010,48 доларів США; заборгованість за нарахованими відсотками за період з 06.10.2016 року по 13.08.2017 року в сумі 731,30 доларів США, а всього 6741,78 доларів США. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судові витрати по 3248,17 грн. з кожного.».
13.08.2018 року Оріхівський районним судом Запорізької області стягувачу за його заявою був виданий виконавчий лист, який повністю відтворює резолютивну частину вказаної постанови апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2018 року (а.с. 40).
05.09.2018 року до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від стягувача – АТ «ОТП Банк» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження та до якої було додано оригінал виконавчого листа № 323/2430/17 від 20.06.2018 року (а.с.39).
06.09.2018 року старший державний виконавець Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Подоляк Д.В. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57149324 з виконання виконавчого листа № 323/2430/17 від 13.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 6741,78 доларів США та судового збору по 3248,17 грн. з кожного, де боржником зазначено – ОСОБА_1 , стягувачем – ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 38).
13.08.2019 року та 21.08.2019 року до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від стягувача – АТ «ОТП Банк» надійшли заяви про закінчення виконавчого провадження, відповідно до тексту якої стягувач просить закінчити виконавче провадження № 57149324 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6741,78 доларів США та 3248,17 грн. судового збору у зв`язку з фактичним виконанням рішення, а також просив здійснити інші дії, передбачені ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 32, 33).
21.08.2019 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сіміохіною Я.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 57149324 у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням рішення (а.с. 31, 54).
21.08.2019 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сіміохіною Я.В. була винесена постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 57149324, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області витрати на проведення виконавчих дій у сумі 198,99 грн. (а.с. 30, 53 –зі звороту аркушу).
21.08.2019 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сіміохіною Я.В. була винесена постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 57149324, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчий збір у розмірі 19534,17 грн. (а.с. 28, 53 –зі звороту аркушу).
22.08.2019 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сіміохіною Я.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59872854 про стягнення з ОСОБА_1  витрат на проведення виконавчих дій у сумі 198,99 грн., де боржником зазначено –  ОСОБА_1 , стягувачем - Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 27).
22.08.2019 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сіміохіною Я.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59873115 про стягнення з ОСОБА_1  виконавчого збору у розмірі 19534,17 грн., де боржником зазначено –  ОСОБА_1 , стягувачем - Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 29).
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.09.2019 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі № 323/2430/17 (№ провадження 2/323/46/18) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 232/2430/17 від 13.08.2018 року виданий Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з гр. ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 741,78 доларів США , та 3248,17 гривень судового збору; визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 232/2430/17 від 13.08.2018 року виданий Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 741,78 доларів США , та 3 248,17 гривень судового збору (а.с. 7,8).
15.10.2019 року до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від боржника – ОСОБА_1 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, яка адресована начальнику Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєвій Н.І., відповідно до якої боржник, посилаючись на норми ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а також на ухвалу Оріхівського районного суду запорізької області від 06.09.2019 року, якою було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 323/2430/17 від 13.08.2018 року, просив закінчити виконавчі провадження № 59872854 від 21.08.2019 року на суму 198,99 грн. та № 59873115 від 21.08.2019 року на суму 19534,17 грн. (а.с. 9, 22).
В наданій начальником Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєвою Н.І. відповіді на заяву ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2019 року, окрім іншого, зазначено наступне: «Оскільки на час надходження Вашої заяви від 15.10.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №323/2430/17 від 13.08.2018 року вже було закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження № 57149324 виділені в окремі виконавчі провадження як самостійні виконавчі документи і виконуються у порядку, визначеному Законом в рамках ВП № 59873115 та 59872854 від 22.08.2019 року відповідно. На теперішній час передбачені Законом підстави для завершення виконавчих проваджень №№ 59873115 та 59872854 відсутні, тому Ваша заява задоволенню не підлягає. Заява розглянута в загальному порядку. Дану відповідь маєте право оскаржити згідно вимог чинного законодавства.».
Оцінюючи законність та обґрунтованість оскаржених боржником дій начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєвої Н.І., суд першої інстанції виходив з такого.
Ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із абз. 7 п. 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Як вбачається з матеріалів справи, дані норми законодавства державним виконавцем були виконані і в день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (21.08.2019 року) були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та 22.08.2019 року були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень за даним виконавчими документами (постановами).
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Таким чином, в зазначеній вище нормі законодавець зазначає дві підстави коли виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню, а саме: 1) у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
З матеріалів справи вбачається, що як на момент звернення боржника ОСОБА_1 з заявою про закінчення виконавчого провадження, так і на момент винесення Оріхівським районним судом Запорізької області ухвали, якою виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження, в якому були винесені виконавчі документи (постанови) про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження вже було закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду та державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з приводу виконання зазначених виконавчих документів (постанов).
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, виконавчі документи (постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 57149324 від 21.08.2019 року, якою стягнуто з боржника  ОСОБА_1 на користь стягувача Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчий збір у розмірі 19534,17 грн. та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 57149324, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області витрати на проведення виконавчих дій у сумі 198,99 грн.) є чинними, що підтверджується інформаційною довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження № 31699 від 05.12.2019 року (а.с. 53-57).
Доказів оскарження вищезазначених постанов до відповідного адміністративного суду та винесення відповідним адміністративним судом рішення щодо їх недійсності ані заявником, ані його представником суду не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що начальник Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Соболєва Н.І. під час відмови в задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про закінчення виконавчих проваджень ВП № 59873115 та ВП № 59872854 від 22.08.2019 року діяла в межах чинного законодавства України, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Проте, із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Судове рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.
Суд першої інстанції допустився помилки, розглянувши вищезазначену скаргу боржника у цій справі по суті, не врахувавши правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 20/7888/16-ц, провадження № 14-266цс18, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, та не закривши провадження у цій справі і не роз`яснивши ОСОБА_1 його право звернення для вирішення вищезазначеної скарги до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства. 
Оскільки, за змістом, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
Проте, допущені судом першої інстанції у цій справі порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі із закриттям провадження.
Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення у подальшому окремо від цієї справи із вищезазначеного скаргою до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376-377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2019 року у цій справі скасувати.
Провадження у цій справі закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення із вищезазначеного скаргою до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.03.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.