Ухвала
 
30 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 234/3738/19
провадження № 61-6899ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , 
в інтересах якого діє адвокат Снєжко Алла Геннадіївна, на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити постачання електроенергії, стягнення судових витрат,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»), який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі»), про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити постачання електроенергії, стягнення судових витрат.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 1996 року є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій він мешкав до 23 грудня 2014 року. Пізніше він змінив своє місце проживання, а у цій квартирі став проживати його син ОСОБА_2 
14 липня 2018 року працівники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» без його присутності як власника квартири оглянули належне йому житло та склали акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) за розкрадання електричної енергії (самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку), та змусили його сина здійснити запис про відсутність з його боку будь-яких претензій до їх дій. Крім того, була нарахована заборгованість у розмірі 46 535,62 грн.
16 січня 2019 року спірна квартира була відключена від електропостачання. 
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив суд визнати дії ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі» неправомірними, зобов`язати відповідача відновити постачання та стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року (у складі судді Костюкова Д. Г.) у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2020 року 
(у складі колегії суддів: Агєєва О. В., Мальованого Ю, М., Мірути О. А.) рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 
2020 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що дії відповідача щодо відключення від електромережі квартири позивача є правомірними. Проте, на момент ухвалення рішення суду першої інстанції електроживлення до вказаної квартири позивача поновлено, тому в частині позовних вимог щодо відновлення постачання електроенергії вірно відмовлено. 
10 квітня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Снєжко А. Г., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 
на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 
2020 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити ухвалу про закриття провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та 
у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктами 1, 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій даній справі є захист прав споживачів, а саме: визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити постачання електроенергії.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Отже, справа є незначної складності, тому є малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снєжко Алла Геннадіївна, на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 31 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити постачання електроенергії, стягнення судових витрат відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
В. В. Сердюк