ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2020 р.           Справа№ 910/1069/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Михальської Ю.Б. 
 
секретар судового засідання: Бендюг І.В.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 03.03.2020
розглянувши у відкритому  судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на рішення 
Господарського суду  м. Києва
від 30.09.2019р. (повний текст рішення складено 15.10.2019)
у справі № 910/1069/17 (суддя Т.Ю. Трофименко) 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення  2 828 222, 76 грн.

                                                          ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інлайн» (далі - ТОВ «Інлайн») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго») про стягнення 2 828 222, 76 грн. заборгованості за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 не оплатив виконані роботи за цим договором на суму 1 337 630, 77 грн., у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 1 337 630, 77 грн., а також тим, що до відповідача необхідно застосувати відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та стягнути 133 140, 07 грн. 3% річних, 1 357 451, 92 грн. інфляційних втрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанов апеляційної, касаційної  інстанцій 

Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ТОВ «Інлайн» 1 337 630,77 грн. заборгованості, 133 140,07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн. інфляційних втрат та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 07.02.2018 касаційну скаргу ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі №910/1069/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції, Верховний Суд зазначив, що господарські суди належним чином не дослідили умови договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, не з`ясували права і обов`язки сторін за цим договором, з урахуванням п. 4.5., а також того, що умовами для виплати відповідачем позивачу утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт, що становить 1 337 630, 77 грн. і є сумою основного боргу відповідача за договором, є здача об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником. Таким чином, судами не було належним чином з`ясовано, чи не є ці умови відкладальними, чи настав обов`язок у відповідача, враховуючи положення п. 4.5 договору, з оплати 1 337 630, 77 грн. за договором, які за своєю правовою природою є 5 % від вартості виконаних позивачем робіт, а, отже і належне виконання відповідачем свого зобов`язання за договором. Належне виконання сторонами зобов`язань має здійснюватись не лише в силу вимог чинного законодавства, а й в силу дотримання умов договору.
За наслідками нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Щербаков С.О.) від 31.05.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 46  665,68 грн.  судового збору за подання апеляційної скарги та 50       908,01 грн. судового збору за подання касаційної скарги; заяву Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задоволено; здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість у розмірі 1  337       630,77 грн., 3% річних у розмірі 133       140,07 грн., інфляційні у розмірі 1 342       361,77 грн. та судовий збір у розмірі 42       196,99 грн.
Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 скасовано; справу № 910/1069/17 направлено  на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції, Верховний Суд зазначив, що в  постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у даній справі містяться вказівки, які судам необхідно було врахувати при новому розгляді справи, зокрема з`ясувати: чи є в цьому випадку поведінка відповідача добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію. Судами попередніх інстанцій належним чином не досліджено листи № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014 та не встановлено того, чи з огляду на зміст цих листів поведінка відповідача є добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію. Також, всупереч вказаним вимогам закону, судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки умовам договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та зокрема п.17.12. 
Рішенням  Господарського суду  м. Києва  від 30.09.2019 позовні вимоги у  справі № 910/1069/17 задоволено  частково. На підставі рішення суду  з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" підлягає стягненню на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" заборгованість у розмірі 1 337     630 грн. 77 коп., 3% річних у розмірі 70       148  грн. 87 коп., інфляційні у розмірі 628       719 грн. 72 коп., судовий збір за подання позову у розмірі 30       547 грн. 49 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 45       821  грн. 24 коп. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 61      095 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 відмовлено.
Заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задоволено  частково, здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"  на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"  566       126  грн. 47 коп. боргу.
Рішення Господарського суду  м. Києва  від 30.09.2019 обґрунтовано тим, що докази на підтвердження того, що об`єкт «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва» зданий в експлуатацію та докази підписання акту прийняття об`єкта в експлуатацію відсутні. При цьому, пунктом 11.14 договору сторони погодили, що підписання документу, який засвідчує готовність об`єкта до експлуатації є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.
Також, суд першої інстанції зазначив, що доказів оскарження позивачем п. 4.5. договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 не надано, як і не надано доказів визнання такого пункту договору недійсними, у зв`язку з чим у відповідача обов`язок із перерахування залишку коштів у розмірі 1 337 630, 77 грн. не настав.
Крім того, суд першої інстанції під час прийняття рішення  задовольнив частково заяву відповідача про поворот виконання рішення в розмірі 566 126,47 грн., оскільки  рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 з відповідача  на користь позивача було стягнуто грошові кошти у більшому розмірі, ніж стягнуто Господарським судом м. Києва  під час даного  розгляду справи та враховуючи повернутої позивачем суми 115 240, 04 грн.   

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"  та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим  рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інлайн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  рішенням Господарського суду міста Києва від  30.09.2019 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 133 140,07грн. та інфляційних витрат у розмірі 1    357 451, 92 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на корить позивача 3% річних у розмірі 85    870, 61 грн., інфляційні у розмірі 902    943, 66 грн. В іншій частині оскаржуване рішення апелянт просить залишити без змін. 
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильною оцінкою доказів, наявних в матеріалах справи, порушенням норм матеріального права.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції інстанції правильно встановив, що в укладеному договорі строк виконання зобов`язання зі сплати утриманих коштів в розмірі 5% від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на події, які можуть настати, а можуть і не настати (здача об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником), що свідчить про вчинення правочину під відкладальною умовою (ч. 1 ст. 212 ЦК України).
Також судом першої інстанції встановлено, що саме недобросовісна поведінка відповідача, як замовника підрядних робіт за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011 року, зумовила зупинення виконання підрядних робіт та унеможливила здачу об`єкта будівництва в експлуатацію, тобто перешкодила настанню відкладальної обставини в розумінні ч.3 ст.212 Цивільного кодексу України.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції було встановлено дві обставини: зупинення виконання підрядних робіт за договором №304/03-11 та наявність у спірних правовідносинах недобросовісної поведінки відповідача, яка перешкодила настанню відкладальної обставини. 
Однак суд першої інстанції  помилково та у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, ураховуючи вимоги ст. 212 Цивільного кодексу України, відповідно  до п.4.5 договору дійшов висновку, що відкладальна обставина вважається такою, що настала 28.02.2015 року - останній день введення об`єкта в експлуатацію відповідно до Календарного графіку виконання робіт за договором, а тому утримання коштів у розмірі 5% від вартості виконання робіт, які є предметом даного спору, мали бути повернути позивачем у двотижневий термін з цієї дати.
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні адресовані позивачу листи Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07- 7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014, які підлягають оцінці з метою встановлення обставин добросовісності поведінки відповідача в межах виконання умов договору.
Листом від 22.04.2013р. №07/07-7/4791 відповідач просив позивача не розпочинати роботи з монтажу конструкцій фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 до уточнення обсягів фінансування на 2013 рік у зв`язку з коригуванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, інвестпрограми ДП НЕК «Укренерго».
Отже, відповідач у вищезазначеному листі  просить не розпочинати роботи з монтажу конструкції фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25, тоді як введення об`єкта без здійснення вказаних робіт неможливо.
Листом від 23.10.2014р. №07/07-2/11959 відповідач зазначив про тимчасове призупинення фінансування будівництва, та просив здійснювати організацію про водовідведенню води з цокольного поверху по мірі його підтоплення.
Листами від 12.03.2013р. №07/07-7/2919, від 27.08.2013р. №07/07-7/10140 відповідач зазначив, що станом на 12.08.2013р. здійснюється корегування проектно-кошторисної документації ТОВ «Львівська площа», також повідомив, що після коригування проект буде перезатверджуватись.
Апелянт зазначає, що роботи без проектно-кошторисної документації виконувати неможливо, тоді як вказана документація після зазначених листів передана позивачу так  і не була.
Суд першої інстанції дослідивши зміст описаних вище листів відповідача від 22.04.2013 № 07/07-7/4791, від 27.08.2013 № 07/07-7/10140, від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 дійшов висновку про те, що Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" було фактично призупинено фінансування об`єкту будівництва за договором частково у 2013 році та надалі.
Апелянт зазначає, що призупиненя фінансування об`єкту будівництва за договором - і є за своєю суттю зупинення виконання підрядних робіт за договором № 304/03-11, у зв`язку з тим, що подальше виконання робіт без фінансування неможливо.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що листування не може вважатися зупиненням дії договору та зупиненням робіт з боку відповідача, з огляду на недотримання встановленого договором порядку такого зупинення, що передбачає обов`язкове повідомлення Генпідрядника не пізніше, ніж за два тижні до запланованої дати зупинення робіт, та внесення відповідних змін у договір шляхом укладання додаткової угоди.
По перше, таке повідомлення відбулось відповідно до вказаних листів, у яких було прохання не розпочинати роботи з монтажу конструкцій фасаду, та повідомлення про зупинення фінансування. По друге, сторони своїми конклюдентними діями змінили умови договору, відповідач шляхом направлення листів, а позивач шляхом прийняття вказаних листів до виконання.
Пунктом 17.10 договору сторони договору визначили наступні обставини: «Замовник може призупинити дію цього договору у разі відсутності коштів для фінансування об`єкту будівництва за умовами повного розрахунку за фактично виконані роботи.
Про призупинення робіт замовник повідомляє генпідрядника письмово не пізніше, ніж за два тижні до запланованої дати зупинення робіт, із обов`язковим зазначеням причин такого призупинення (п. 17.12 договору).
Листом від 23.10.2014 року №07/07-2/11959 відповідач повідомив позивача про тимчасове призупинення фінансування будівництва, тоді як пунктом 17.10 чітко встановлено, що у разі відсутності коштів для фінансування об`єкту будівництва замовник може призупинити дію цього договору.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що відкладальна обставина відповідно до п.4.5 договору вважається такою, що настала 23.10.2014 року (саме з моменту зупинення фінансування), відтак  розрахунок 3% річних та інфляційних витрат необхідно розраховувати з вказаної дати, проте судом першої інстанції помилково здійснено розрахунок з 15.03.2015р. по 12.12.2016р.
Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача  3% річних у розмірі 85 870,61грн та інфляційні у розмірі 902 943,66 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення Господарського суду міста Києва від  30.09.2019 скасувати та увалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано  обставини, що мають значення для справи при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також  порушення судом  норм процесуального  права, а рішення  підлягає скасуванню в силу вимог ст. 227 ГПК України як необґрунтоване.
Апелянт зазначає, що мотивуючи оскаржуване рішення, місцевий суд зазначив, що  зміст листів відповідача від 22.04.2013 № 07/07-7/4791, від 27.08.2013 № 07/07-7/10140, від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 свідчить про те, що Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" було фактично призупинено фінансування об`єкту будівництва за договором частково у 2013 році та надалі. Зазначене твердження є хибним, оскільки фінансування здійснення робіт не зупинялось.
Приймаючи рішення суд посилався на обов`язковість авансування будівництва, разом з тим, поза увагою суду залишився абз. 2 п.4.1 договору, відповідно до якого подальша оплата авансових платежів здійснюється на підставі письмового звернення та оригіналу рахунку генпідрядника протягом 30 банківських днів з моменту такого звернення, та в межах загальної суми авансу. 
Тобто, авансування здійснюється лише за письмовим зверненням позивача. Разом з тим, судом взагалі не досліджувалось чи було таке звернення, чи надавались оригінали рахунків позивача, що є підставою для оплати авансових платежів.
Апелянт зазначає, що про здійснення фінансування робіт свідчить також лист позивача від 05.10.2017 № 4/01 (наявний в матеріалах справи), в якому позивач зазначає, що оплата робіт здійснена в повному обсязі.
При прийнятті оскаржуваного рішення, суд також посилався на відсутність доказів надання позивачу змін до проектно-кошторисної документації на виконання робіт. Разом з тим, поза увагою суду залишився факт того, що договором не передбачено обов`язку відповідача вносити зміни до проектної документації та надавати такі зміни позивачу.
Листами від 12.03.2013 № 07/07-7/2919 та від 27.08.2013 № 07/07-7/10140 відповідач повідомив про корегування проектно-кошторисної документації, разом з тим, дані листи не містять жодних вказівок на зупинення робіт за вже наданою на той час проектною документацією.
Апелянт зазначає, що  весь пакет проектно-кошторисної документації був переданий позивачу 06.12.2011 (копії актів в матеріалах справи), що спростовує твердження позивача про відсутність у нього проектно-кошторисної документації та неможливість виконання робіт.
Крім того, відповідно до п. 6.8 договору зміни до проектно-кошторисної документації оформлюються в письмовій формі шляхом підписання додаткової угоди. У разі виконання зазначених вимог генпідрядник приймає до роботи затверджені обома сторонами зміни чи доповнення після їх відповідного технічного оформлення, виявлення впливу на вартість і строки будівництва, узгодження порядку додаткової оплати та (або) перегляду строків виробництва.
Апелянт звертає увагу суду на те, що жодних додаткових угод, які стосувалися б зміни проектно - кошторисної документації сторони не укладали.
Крім того, відбувалося коригування, а не внесення змін до проектної документації, проектні рішення та обсяг будівництва не змінювалися. Здійснювалось усунення помилок розробленої документації, зокрема, виправлення в кресленнях, що є незначними та не призводять до змін проектних рішень, тобто не передбачають змін проектної документації, а отже, жодним чином не впливають на строки виконання робіт.
Відповідно до п.10.9 договору позивач зобов`язаний виконувати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи відповідно до вимог проектно - кошторисної документації, будівельних норм та правил, календарного графіку виконання робіт та в обсягах, узгоджених з замовником.
Даний пункт зобов`язує позивача виконувати роботи по наданій проектно - кошторисній  документації та у відповідності до узгодженого графіку, тобто за відсутності наданих позивачу змін до проектно-кошторисної документації та підписаної сторонами додаткової угоди відповідно до п.6.8. договору. Договором чітко визначені зобов`язання позивача щодо виконання робіт по вже наданій проектно-кошторисній документації.
Враховуючи викладене, поза увагою суду залишився той факт, що у позивача відсутнє право зупиняти виконання робіт з підстав відсутності змін до проектно - кошторисної документації.
Крім того, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідач не сприяв позивачу у введенні об`єкта в експлуатацію.
Судом не враховано, що здача об`єкту в експлуатацію може відбуватись лише після завершення всього комплексу будівельних та пусконалагоджувальних робіт по об`єкту. Разом з тим загальна вартість невиконаних робіт складає 63 494 885,51 грн., тобто не виконано більше 50 % робіт. Враховуючи викладене, не зрозуміло, яким саме чином відповідач міг посприяти у прийнятті в експлуатацію незавершеного об`єкту будівництва.
Постановляючи рішення суд дійшов висновку, що саме недобросовісна поведінка відповідача призвела до унеможливлення здачі об`єкта в експлуатацію.
Дане твердження не відповідає дійсності та матеріалам справи.
Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем не зупинялись роботи у відповідності до вимог договору, разом з тим, позивач самовільно зупинив виконання робіт на об`єкті ще в 2013 році.
Листом від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 відповідач підкреслював про необхідність виконання своїх зобов`язань за договором зі сторони позивача.
Незважаючи на вказане, позивач на протязі 4 років не виконував роботи на об`єкті, самовільно зупинивши їх.
В зв`язку з невиконанням робіт 04.10.2017 відповідачем на адресу позивача було направлено лист № 01/11032 з вимогою підтвердити готовність виконання робіт.
Листом від 05.10.2017 позивач підтвердив готовність виконання робіт з січня 2018 року (копія листа в матеріалах справи).
В метою підготовки до початку робіт та приведення даних дій у відповідність до умов договору листом від 20.11.2017 № 01/12767 відповідач відповідно до п. 17.1 та п.17.2 договору попросив надати банківську гарантію на забезпечення виконання, а також надати:
- перелік наявних у штаті підприємства фахівців для виконання робіт з зазначенням їх кваліфікації та досвіду роботи у галузі;
- погодити перелік субпідрядників, надати документи які підтверджують їх можливості виконання робіт, наявний досвід контрагентів та документальне підтвердження обраного субпідрядника виконувати роботи на об`єкті;
- календарний графік поставки обладнання та виконання робіт; детальний кошторис вартості остаточних робіт на об`єкті.
У відповідь на даний лист позивач не розпочав роботи та почав вимагати від відповідача коригування та надання відкоригованої проектної документації по проекту, хоча такого обов`язку відповідача не передбачено умовами Договору.
В зв`язку з невиконанням умов договору, не надання гарантії, не продовження виконання робіт з січня 2018 року, на підставі ч.4 ст.849 ЦК України до п.12.2.10 договору, листом від 16.03.2018 № 01/11200 відповідач повідомив про відмову від договору.
Апелянт вважає, що об`єкт не зданий в експлуатацію саме з вини підрядника оскільки ним самовільно, без підписання додаткової угоди, як того вимагає договір, зупинено виконання робіт, не виконано робіт на суму 63 494 885,51 грн., не поновлено виконання робіт на вимогу відповідача, не надано банківської гарантії на виконання умов договору, об`єкт не виконаний для введення його в експлуатацію. 
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування наслідків пропущення строків позовної давності суд визначив датою сплати основного зобов`язання  15.03.2019.
Суд вирахував дану дату як двотижневий термін з 28.02.2019 - дати здачі об`єкта в експлуатацію відповідно до календарного графіку виконання робіт.
Разом з тим, таке визначення дати виникнення зобов`язань не відповідає ні ст.ст. 252, 530, 846 ЦК України,  ні п.п. 4.1, 4.4, 4.5, 5.3, 11.2, 11.14 договору.
Щодо заявлених позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, апелянт зазначає  про наступне.
Стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є похідною від стягнення основної суми заборгованості, оскільки відсутні підстави для стягнення основної суми заборгованості, то відсутні і підстави для задоволення похідних вимог.

Узагальнені доводи відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"  на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

10.12.2019 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" через відділ документального забезпечення суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що поведінка ТОВ «Інлайн» є недобросовісною та останній не вживав всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, не заслуговують на увагу.
ТОВ «Інлайн» зазначає, що на виконання умов договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 позивачем у період з березня 2012 року по липень 2013 року виконані роботи "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" на загальну суму 56 572 616,11 грн., а відповідачем прийняті вказані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.03.2012, №2 від 26.03.2012, №3 від 26.03.2012, №4 від 30.03.2012, №5 від 30.03.2012, №6 від 31.05.2012, №7 від 31.05.2012, №8 від 30.06.2012, №9 від 30.06.2012, №11 від 30.07.2012, №12 від 30.07.2012, №13 від 31.08.2012, №14 від 31.08.2012, №15 від 28.09.2012, №16 від 28.09.2012, №17 від 31.10.2012, №18 від 31.10.2012, №19 від 30.11.2012, №20 від 30.11.2012, №21 від 19.12.2012, №22 від 31.01.2013, №23 від 28.02.2013, №24 від 29.03.2013, №25 від 31.05.2013, №26 від 08.07.2013 та довідками про вартість виконаних будівельних робіт.
Відповідач свої зобов`язання з оплати виконаних робіт виконав частково на суму 55 234 985,34 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1 337 690,77грн.
Верховний Суд вказав, що при новому розгляді суду необхідно дослідити зібрані у справі докази, зокрема листи № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014 та надати їм належну оцінку, встановити, з огляду на зміст цих листів, чи поведінка відповідача є добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію, надати оцінку умовам договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та зокрема п.17.12, дослідити та встановити те, чи наявна у позивача реальна можливість здати в експлуатацію об`єкт будівництва, визначений у договорі підряду №304/03-11 від 25.11.2011, з урахуванням чинності чи нечинності на час розгляду справи договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень, викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
В матеріалах справи наявні адресовані позивачу листи Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07- 7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014, які підлягають оцінці з метою встановлення обставин добросовісності поведінки відповідача в межах виконання умов договору.
Листом від 22.04.2013р. №07/07-7/4791 відповідач просив позивача не розпочинати роботи з монтажу конструкцій фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 до уточнення обсягів фінансування на 2013 рік у зв`язку з коригуванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики інвестпрограми ДП НЕК «Укренерго».
Таким чином, на думку ТОВ «Інлайн», з вказаного листа вбачається, що відповідач просить не розпочинати роботи з монтажу конструкції фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25, тоді як введення об`єкта без здійснення вказаних робіт неможливо.
Листом від 23.10.2014р. №07/07-2/11959 відповідач зазначив про тимчасове призупинення фінансування будівництва та просив здійснювати організацію про водовідведенню води з цокольного поверху по мірі його підтоплення.
Листами від 12.03.2013р. №07/07-7/2919, від 27.08.2013р. №07/07-7/10140 відповідач зазначив, що станом на 12.08.2013р. здійснюється корегування проектно-кошторисної документації ТОВ «Львівська площа», також повідомив, що після коригування проект буде перезатверджуватись.
Позивач звертає увагу суду на те, що роботи без фінансування виконувати неможливо.
Щодо листа ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 20.11.2017 року №01/12767 (який не міститься у вказівці Верховного Суду, проте на який посилається відповідач), ТОВ «Інлайн»  зазначає наступне:
Відповідач просив надати відповідну  інформацію.
Слід зазначити, що надання додаткової інформації не вимагається ні законом, ні договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011, укладеним між ДП «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» та ТОВ «Інлайн».
Призупинення фінансування відбулось відповідно до листа № 07/07- 2/11959 у 2014 році, саме це і є основною причинною зупинення виконання робіт за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011.
Відповідно до листа №01/11200 ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» повідомило ТОВ «Інлайн» про розірвання договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011р.
Щодо посилання відповідача на відсутність письмових звернень позивача, з вимогою здійснювати авансування за договором підряду, слід зазначити, що ТОВ «Інлайн» було повідомлено про зупинення фінансування за договором підряду, крім того з боку відповідача не було здійснено навіть розрахунок за виконану роботу у повному обсязі.
Відповідач посилається на наявність фінансування, в обґрунтування вказаного твердження посилається на лист позивача від 05.10.2017 року № 4/01, в якому позивач зазначає що оплата робіт здійснена в повному обсязі.
Слід зазначити, що в межах виконавчого провадження, на виконання рішення Господарського суду по справі №910/1069/17 від 01.03.2017 ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» здійснило розрахунок за виконану роботу у повному обсязі.
На думку ТОВ «Інлайн»  вказаний лист від 05.10.2017 року №4/01 свідчить лише про виконання рішення суду по вказаній справі з боку ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» та ніяким чином не може свідчити про наявність фінансування зі сторони  відповідача.
Щодо посилання відповідача на відсутність права у позивача зупиняти виконання робіт з підстав відсутності змін у проектно-кошторисній документації, проте неодноразово позивач посилався, що зупинення виконання робіт з боку ТОВ «Інлайн» відбулось після призупинення фінансування.
Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Інлайн» просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.11.2011 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (генеральний підрядник) укладено договір підряду №304/03-11 (надалі також - договір), умовами якого генпідрядник зобов`язується у 2011-2015 роках на свій ризик власними та/або залученими силами з власних матеріальних ресурсів на підставі наданої замовником належним чином оформленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, виконати та здати замовнику в установлений цим договором строк Закінчені роботи - об`єкт будівництва, а саме: "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва", а замовник зобов`язався надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну та іншу необхідну дозвільну документацію, затверджену в установленому порядку, прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Найменування робіт: Виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт за проектом "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25" в Шевченківському районі м. Києва. Основні параметри, визначені проектно-кошторисною документацією: 9-ти поверхова будівля з цокольним поверхом та надземним переходом на рівні 3 поверху, загальною площею 10117, 2 м2, корисною площею 8861,2 м2. Склад, обсяг робіт та строк виконання робіт може бути переглянутий в процесі будівництва у разі внесення замовником змін до проектно-кошторисної документації з дотриманням вимог, передбачених п. 53 Загальних умов та з урахуванням вимог законодавства про здійснення державних закупівель. (п.п. 1.2, 1.3 договору).
Згідно з п. 3.1. договору, ціна робіт з будівництва об`єкта за цим договором є договірною, відповідає пропозиції генпідрядника, визначеного переможцем закупівлі, та визначається сторонами на підставі затвердженого робочого проекту.
Пунктами 3.2. та 3.3. договору визначено, що договірна ціна є твердою. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Загальна ціна договору складає 100         141         559, 00 грн., крім того ПДВ (20 %) - 20         028         311, 80 грн. Всього з ПДВ (20 %) - 120         169         870, 80 грн. Джерелом фінансування виконання робіт за договором є власні кошти замовника. При зміні джерела фінансування сторонами вносяться відповідні зміни та укладається додаткова угода до цього договору.
Ціна договору складається з: вартості будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно з Протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1 до цього договору) та розрахунком договірної ціни (додаток № 2 до цього договору) - 111 680 949, 60 грн. з ПДВ; та вартості обладнання згідно з розрахунком вартості обладнання (додаток № 3 до цього договору) - 8 488 921,20 грн. з ПДВ (п. 3.4. договору). 
Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати авансів по кожному етапу виконаних робіт та оплати виконаних робіт в межах фінансових можливостей замовника та календарного графіку фінансування на поточний рік. Замовник здійснює авансові платежі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника протягом 60 банківських днів з моменту підписання цього договору, а в подальшому на підставі письмового звернення та оригіналу рахунку генпідрядника протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту такого звернення, та в межах загальної суми авансу - до 30% від ціни Договору. 
Оплата виконаних генпідрядником робіт проводиться замовником проміжними щомісячними платежами в міру виконання робіт (п.4.3 договору).
Згідно з п. 4.5. договору проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником в розмірі 95 %. Утримані кошти у розмірі 5 % від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику у двотижневий термін з моменту здачі об`єкта в експлуатацію, підписання акта з прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядника.
Пунктом 4.6. договору встановлено, що після підписання акта та довідки, передбачених п.4.4 цього договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи за вирахуванням суми авансу, зазначеної в довідці. Оплата за поставлене генпідрядником обладнання здійснюється замовником за вирахуванням суми авансу протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня фактичної поставки такого обладнання на будівельний майданчик, що підтверджуються відповідними документами.
Відповідно до п.11.1. договору приймання - передача виконаних і закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цим договором, законодавчими та нормативно - правовими актами, що стосуються питань будівництва. Після одержання повідомлення генпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання. 
Здача-приймання об`єкта будівництва в експлуатацію здійснюється відповідно до діючого на момент здачі-прийняття порядку. Перелік документів, які оформлюються під час здачі об`єкта будівництва в експлуатацію, повинен відповідати нормам актів законодавства, нормативно-правових та нормативних актів України, чинними на момент прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. 
Пунктом 11.14. договору визначено, що підписання документу, який засвідчує готовність об`єкта до експлуатації, є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.
Згідно з п.11.5. договору генпідрядник протягом строку здійснення будівництва об`єкта (виконання робіт) складає, підписує та надає замовнику для підписання акти виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. 
Відповідно до умов п.п. 17.10. договору замовник може призупинити дію цього договору у наступних випадках:
-          відсутності коштів для фінансування об`єкту будівництва за умови повного розрахунку за фактично виконані роботи;
-          недоцільності інвестування коштів в будівництво об`єкта, в тому числі при обставинах непереборної сили;
-          при неодноразовому грубому порушенні генпідрядником будівельних норм та правил, три виконанні робіт від проектних рішень; 
-          відставання з вини генпідрядника від галендарного графіку виконання робіт більше ніж на два місяці.
Про призупинення робіт замовник повідомляє генпідрядника письмово не пізніше, ніж за 2 (два) тижні до запланованої дати зупинення робіт, із обов`язковим зазначенням причин такого призупинення (п.17.11. договору)
Пунктом 17.12. договору сторони погодили, що у випадку зупинення робіт замовник у повному обсязі сплачує генпідряднику за фактично виконані ним роботи та відшкодовує витрати, понесені генпідрядником, з метою виконання умов цього договору.
Цей Договір набуває законної сили з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, але в будь - якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення та від невиконання зобов`язань за договором (п.16.1. договору).
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 позивачем у період з березня 2012 року по липень 2013 року виконані роботи "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" на загальну суму 56       572       616,11 грн., а відповідачем прийняті вказані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.03.2012, №2 від 26.03.2012, №3 від 26.03.2012, №4 від 30.03.2012, №5 від 30.03.2012, №6 від 31.05.2012, №7 від 31.05.2012, №8 від 30.06.2012, №9 від 30.06.2012, №11 від 30.07.2012, №12 від 30.07.2012, №13 від 31.08.2012, №14 від 31.08.2012, №15 від 28.09.2012, №16 від 28.09.2012, №17 від 31.10.2012, №18 від 31.10.2012, №19 від 30.11.2012, №20 від 30.11.2012, №21 від 19.12.2012, №22 від 31.01.2013, №23 від 28.02.2013, №24 від 29.03.2013, №25 від 31.05.2013, №26 від 08.07.2013 та довідками про вартість виконаних будівельних робіт.
Проте, відповідач свої зобов`язання з оплати виконаних робіт виконав частково на суму 55     234 985,34 грн., що підтверджується копіями банківських виписок.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з повної оплати робіт за договором, у Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі  1 337 630,77 грн. Крім того, враховуючи несвоєчасне погашення заборгованості, позивач просить суд також стягнути з відповідача 1    357    451,92 грн. інфляційних втрат за період з 10.05.2012 по 12.12.2016 та 133     140,07 грн. 3 % річних за період з 10.05.2012 по 12.12.2016.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України       до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення       Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до    ст. 6 цього Кодексу       сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього       Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1    ст. 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1   ст. 628 Цивільного кодексу України       визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1    ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2        ст. 837 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 844 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі    ст. 526 Цивільного кодексу України    зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог     Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Частиною 1     ст. 193 Господарського кодексу України       встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7     ст. 193 Господарського кодексу України).
У відповідності до    ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.
При цьому, сторони повинні розуміти, що виконання однієї умови договору є наслідком виконання іншої, а отже, що ці умови є взаємопов`язаними.
Реалізуючи свою свободу договору, у п. 4.5 договору сторони погодили, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником (відповідачем) в розмірі 95 %. Утримані кошти в розмірі 5% від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику (позивачу) у двотижневий термін з моменту здачі об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником.
При цьому, вказана умова договору є спеціальною умовою щодо виплат 5% від вартості виконаних робіт, які має здійснити відповідач за виконані позивачем роботи при настанні певних умов. 
Отже, в договорі строк виконання зобов`язання зі сплати утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на події, які можуть настати, а можуть і ні (здача об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником), що свідчить про вчинення правочину під відкладальною умовою (ч. 1 ст. 212 ЦК України).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). 
За умовами пунктів 5.1.-5.7. статті 5 договору "Строки виконання робіт (будівництва об`єкта)", початок виконання робіт - протягом 5 робочих днів з дати надання замовником генпідряднику будівельного майданчика (фронту робіт), проектно-кошторисної документації та іншої дозвільної документації, а також сплати йому авансового платежу, генпідрядник починає виконання робіт (будівництво об`єкта) за цим договором не раніше дня одержання авансового платежу від замовника, за умови передачі на цей день проектно-кошторисної документації та надання генпідряднику будівельного майданчика (фронту робіт).
Дострокове закінчення виконання робіт здійснюється тільки за згодою замовника та без зміни ціни договору.
Початок та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт за цим договором здійснюється у строки, визначені календарним графіком виконання робіт (додаток № 4 до цього договору), який є невід`ємною частиною цього договору.
Датою закінчення виконання робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття Замовником.
Строки виконання робіт (будівництва об`єкта) можуть бути змінені сторонами, якщо це не призведе до збільшення загального строку дії договору, з обов`язковим внесенням відповідних змін у календарний графік виконання робіт до цього договору в разі:
-  виникнення обставин непереборної сили;
- невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов`язань (порушення умов фінансування, несвоєчасне надання будівельного майданчика (фронту робіт), проектно-кошторисної документації, ресурсів тощо);
- внесення змін до проектно-кошторисної документації;
- дій третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, коли ці дії зумовлені залежними від генпідрядника обставинами;
        -          виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт (будівництво об`єкта).
Замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення, з внесенням відповідних змін у цей договір.
Зміна строків виконання робіт відбувається шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному цим договором та актами чинного законодавства України.
Місце виконання робіт - м. Київ, вул. Комінтерну, 25, НЕК "Укренерго".
Крім того, у пунктах 11.1-11.2 договору встановлено, що приймання-передача виконаних і закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цим договором, законодавчими та нормативно-правовими актами, що стосуються питань будівництва. Після одержання повідомлення генпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.          Здача-приймання об`єкта будівництва в експлуатацію здійснюється відповідно до діючого на момент здачі-прийняття порядку. Перелік документів, які оформлюються під час здачі об`єкта будівництва в експлуатацію, повинен відповідати нормам актів законодавства, нормативно-правових та нормативних актів України, чинними на момент прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.
Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі документу, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектно-кошторисній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (за формою, що є чинною згідно з вимогами актів законодавства на момент прийняття закінченого будівництвом об`єкту (виконання робіт).
Пунктом 11.14 договору сторони погодили, що підписання документу, який засвідчує готовність об`єкта до експлуатації є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.
Відповідно до пояснень сторін та календарного графіку виконання робіт (додаток № 4 до договору), введення об`єкта в експлуатацію мало бути здійснено протягом січня - лютого 2015 року.
Однак, на момент розгляду справи здача об`єкта "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" в експлуатацію за договором не відбулась, що визнається самими сторонами спору, а також підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів, зокрема, акта прийняття об`єкта в експлуатацію.
Колегія вважає за необхідне зазначити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2104 року у справі №910/17172/14 у задоволенні первісного позову Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про відшкодування 11 641 589, 48 грн. шкоди, спричиненої завищенням       вартості виконаних робіт за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 відмовлено повністю. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЛАЙН" 8 694 962 грн. 96 коп. заборгованості, 669 585 грн. 93 коп. пені, 242 082 грн. 06 коп. 3% річних,  1 216 951 грн. 15 коп. інфляційних втрат та 73 800 грн. 00 коп. судового збору. 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2016, рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/17172/14 змінено в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 8 694 962,96 грн. заборгованості, 299 076,16 грн. пені, 241 963,69     грн. 3% річних, 1 216 951,15 грн. інфляційних втрат та 73 800,00 грн. судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.
У вказаних судових рішеннях встановлено, що станом на час розгляду справи № 910/17172/14 тверда ціна вартості виконання робіт, встановлена у договорі, жодним чином не перевищена, ДП "НЕК "Укренерго" не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують обумовлену сторонами ціну договору з вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн", зокрема і не заперечується ДП "НЕК "Укренерго", що ТОВ "Інлайн" своєчасно та належним чином виконало роботи за договором, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт, підписаними та скріпленими печатками сторін без заперечень та зауважень.
При цьому, задовольняючи зустрічний позов у справі № 910/1712/14, місцевий господарський суд, з яким погодився і Київський апеляційний господарський суд,  виходив з того, що ТОВ "Інлайн" за актами № 27, 28 за серпень 2013; № 39, 30 за вересень 2013 та № 31 за жовтень 2013, виконало роботи за договором на загальну суму 10 134 962,96 грн., які ДП "НЕК "Укренерго" прийняло та оплатило частково в розмірі 1 440 000,00 грн., у зв`язку з чим станом на час розгляду справи неоплаченими залишаються виконані роботи на суму 8 694 962,96 грн. 
Як вказано в ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Отже, факти, встановлені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 у справі № 910/17172/14, яка набрала законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи.
Відповідно до поданих в матеріали справи № 910/1069/17 актів приймання виконаних будівельних робіт за договором з урахуванням періоду виконання робіт за актами, що були предметом дослідження у господарській справі № 910/17172/14, а також неодноразових пояснень сторін в судових засіданнях, судом встановлено, що підрядні роботи за договором виконувалися позивачем до жовтня 2013 року включно. Доказів подальшого виконання робіт генпідрядником відповідно до календарного графіку виконання робіт до договору в матеріалах справи відсутні.
В матеріалах справи наявні адресовані позивачу листи Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014, які підлягають оцінці з метою встановлення обставин добросовісності поведінки відповідача в межах виконання умов договору відповідно до вказівок, викладених у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у даній справі. 
У листі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" від 12.03.2013 № 07/07-7/2919 зазначено таке: "ДП НЕК "Укренерго" доводить до Вашого відому, що договір на корегування проекту по об`єкту "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 у Шевченківському районі м. Києва" укладений з Генпроектувальником TОB "Львівська площа" 29 листопада 2012 року. Після виконання корегування проект буде перезатверджуватись. Просимо Вас в разі необхідності, співпрацювати з Генпроектувальником в межах надання вихідних даних.".
Листом від 22.04.2013 № 07/07-7/4791 відповідач просив позивача не розпочинати роботи з монтажу конструкцій фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комітерну, 25 до уточнення обсягів фінансування на 2013 рік у зв`язку з коригуванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики інвестпрограми ДП НЕК "Укренерго" про що буде повідомлено ТОВ "Інлайн" додатково.
У листі від 27.08.2013 № 07/07-7/10140 відповідачем зазначено таке: "У зв`язку з обмеженими можливостями по фінансуванню об`єкту "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 у Шевченківському районі м. Києва" у 2013 році (затверджений кошторис будівництва складає 89,05 млн. грн.) ДП НЕК "Укренерго" просить уточнити об`єми робіт (графік), які можуть бути виконані в 2013 році за умови першочергового виконання робіт по влаштуванню фасаду та покрівлі. Крім того, інформуємо Вас, що внесення змін до погодженого графіка виконання робіт, у зв`язку з коригуванням проектно - кошторисної документації, відбудеться після затвердження проекту Кабміном України та проведенням процедури закупівлі у разі збільшення загальної вартості будівництва.".
У листі від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 відповідачем вказано таке: За умовами п. 10.6 діючого договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 генпідрядник до здачі об`єкта будівництва в експлуатацію відповідає за збереження уже виконаних будівельних конструкцій. Тимчасове призупинення фінансування будівництва не може бути причиною для відмови від виконання робіт, зокрема: закриття технологічних отворів; організації водовідведення води з цокольного поверху по мірі його підтоплення в осінньо-зимовий період. Проектно-кошторисна документація для цього не потрібна, а затрати на виконання таких робіт передбачені в загальновиробничих витратах. Враховуючи важливість робіт, з метою мінімізації негативних наслідків від атмосферних опадів для конструкцій фундаменту будівлі та керуючись п.11.10 договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, замовник залишає за собою право виконати вказані роботи своїми силами з відшкодуванням за рахунок генпідрядника.".
Зміст описаних вище листів відповідача від 22.04.2013 № 07/07-7/4791, від 27.08.2013 № 07/07-7/10140, від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 свідчить про призупинення фінансування об`єкту будівництва за договором частково у 2013 році та надалі.
Згідно з п.п. 3.14.1 та 3.14.2 договору фінансування робіт (будівництва об`єкта) проводиться за планом, який складається на підставі титулу будови (об`єкта), у межах затвердженої проектно-кошторисної документації і Ціни договору з урахуванням календарного графіку виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи. 
План фінансування складається на весь період виконання робіт (будівництва), в тому числі на поточний рік - за місяцями, з визначенням джерел та напрямків фінансування (видами витрат). Сторони вправі уточнити план фінансування на поточний рік з урахуванням наявних у них коштів, обсягів фактично виконаних робіт тощо.
Пунктом  4.1. договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати авансів по кожному етапу виконаних робіт та оплати виконаних робіт в межах фінансових можливостей замовника та календарного графіку фінансування на поточний рік.
Ураховуючи обов`язковий авансовий характер здійснення платежів за виконані роботи в межах фінансових можливостей замовника відповідно до п. 4.11 договору, можна дійти висновку, що порушення умов фінансування об`єкта відповідачем зумовило фактичне зупинення виконання робіт генпідрядником та відповідно унеможливило їх завершення.
У листах відповідача від 12.03.2013 № 07/07-7/2919 та від 27.08.2013 № 07/07-7/10140 йдеться про майбутню необхідність коригування проектно - кошторисної документації та внесення змін до погодженого графіку виконання робіт.
В матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем авансових платежів для завершення позивачем виконання робіт за договором та внесення будь-яких змін до проектно-кошторисної документації чи графіку виконання робіт в матеріалах справи немає. 
Суд також зазначає, що відповіді на листи позивача № 12 від 11.02.2015 та № 14 від 06.03.2015 щодо подальшої співпраці за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 відповідачем надано не було.
До обов`язків замовника, встановлених п. 12.1. договору, належать, зокрема, такі: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти згідно з умовами цього договору (п.п. 12.1.4.); сприяти генпідряднику у виконанні робіт, якщо таке сприяння необхідне (п. 12.1.6. договору); забезпечити разом з генпідрядником введення об`єкта в експлуатацію (п.п. 12.1.11.).
Вищезазначені обставини справи свідчать про неналежне виконання відповідачем вказаних обов`язків за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та бездіяльність, що унеможливила закінчення позивачем визначених договором робіт та введення об`єкта в експлуатацію. 
Доказів на підтвердження вжиття відповідачем будь-яких доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію за договором в матеріали справи подано не було. Разом з тим, відсутні також і докази звернення відповідача до позивача з вимогами про виконання обов`язків за договором щодо введення об`єкта в експлуатацію.
Відповідно до умов п.п. 17.10. договору замовник може призупинити дію цього Договору у наступних випадках:
-          відсутності коштів для фінансування об`єкту будівництва за умови повного розрахунку за фактично виконані роботи;
-          недоцільності інвестування коштів в будівництво об`єкта, в тому числі при обставинах непереборної сили;
-          при неодноразовому грубому порушенні генпідрядником будівельних норм та правил, три виконанні робіт від проектних рішень; 
-          відставання з вини генпідрядника від календарного графіку виконання робіт більше ніж на два місяці.
Про призупинення робіт замовник повідомляє генпідрядника письмово не пізніше, ніж за 2 (два) тижні до запланованої дати зупинення робіт, із обов`язковим причин такого призупинення.
Пунктом 17.12. договору сторонами передбачено, що у випадку зупинення робіт замовник в повному обсязі оплачує генпідряднику фактично виконані ним роботи та відшкодовує витрати, понесені генпідрядником, з метою виконання умов цього договору.
У п.п. 5.5 - 5.6 договору визначено, що замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення, з внесенням відповідних змін у цей договір.
Зміна строків виконання робіт відбувається шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному цим договором та актами чинного законодавства. 
Суд зазначає, що вказане вище листування хоч і свідчить про порушення відповідачем фінансування будівництва, однак, не може вважатися зупиненням дії договору та зупиненням робіт з боку відповідача, з огляду на недотримання встановленого договором порядку такого зупинення, що передбачає обов`язкове письмове повідомлення Генпідрядника не пізніше, ніж за два тижні до запланованої дати зупинення робіт, та внесення відповідних змін у договір шляхом укладення додаткової угоди.
За наведених обставин суд вважає недоцільним застосовувати пункт 17.12 договору при вирішенні цього спору.
Більше того, дату, яка може вважатися зупиненням виконання робіт у встановленому договором порядку, визначити неможливо за браком відповідних доказів. 
Разом з тим, станом на даний час відсутні підстави вести мову про подальшу співпрацю сторін з договором та наявність у позивача можливості здати в експлуатацію об`єкт будівництва, визначений у договорі підряду №304/03-11 від 25.11.2011, з огляду на повідомлення відповідача про відмову від договору та його розірвання з 15.03.2018 (лист від 16.03.2018 № 01/11200), а також укладення відповідачем договору на виконання робіт з реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Симона Петлюри (Комінтерну), 25 в Шевченківському районі м. Києва з іншою підрядною організацією - ТОВ "Центрбуд" (договір № 04-4/1794-18 від 30.07.2018).
Частиною 3 ст. 212 Цивільного кодексу України визначено, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.
Отже, суд доходить висновку, що саме недобросовісна поведінка відповідача як замовника підрядних робіт за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011 зумовила зупинення виконання підрядних робіт та унеможливила здачу об`єкта будівництва в експлуатацію, тобто, перешкодила настанню відкладальної обставини у розумінні ч. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України.
Ураховуючи ст. 212 Цивільного кодексу України, суд уважає, що відкладальна обставина відповідно до п. 4.5 договору вважається такою, що настала внаслідок неборосовісної поведінки відповідача щодо введення об"єкта в експлуатацію.
Враховуючи наведене, колегія погогоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення  заборгованості в розмірі 1   337   630,77 грн. на підставі підписаних актів виконаних робіт.
При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 133       140,07 грн та інфляційні у розмірі 1 357       451,92 грн. 
Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов"язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013)
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013). 
Відповідно до позовної заяви, згадані нарахування здійснені позивачем за період прострочки грошових зобов`язань відповідача з 10.05.2012 по 12.12.2016.
Для застосування ст.625 ЦК україни нобхідно встановити строк, з початком якого відбувається прострочення платежу.
За умовами договору остаточний розрахунок здійснюється з моменту підписання акту здачі об"єкта в експлуатацію.
Враховуючи обставини справи та встановлений судом факт недобросовісної поведінки відповідача, колегія прийшла до висновку, що основна заборгованість за виконані роботи підлягає стягненню.
Однак, встановити факт прострочення виконання даного зобов"язання не вбачається за можливе у зв"язку з відсутністю акту введення об"єкта в експлуатацію, а тому підстав для застосування ст. 625 ЦК України до даних правовідносин не вбачається. 
Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 70     148,87 грн. та інфляційних у розмірі 628     719,72 грн. задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення 3% річних у розмірі 70     148,87 грн. та інфляційних у розмірі 628     719,72 грн. та прийняття в цій частині нового рішення про відмову у позові в цій частині.
Таким чином, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду  м. Києва від 30.09.2019р. у справі № 910/1069/17 підлягають частковому задоволенню. 
З урахуванням часткового задоволення апеляційних скарг, слід здійснити перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України.
        Відповідно до 1. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України,  судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
        Суд зазначає, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Отже, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, які складаються із: 42     423,34 грн., сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду першої інстанції; 63     635,02 грн., сплачених позивачем за звернення з апеляційною скаргою та 84      846,70 грн., сплачених позивачем за звернення з касаційною скаргою, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, під час нового розгляду цієї справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17, а саме 126       936,42 грн.
Крім того, Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" також подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі № 910/1069/17 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 2       743       897,47 грн сплачених коштів.
При розгляді указаних заяв сторін про поворот виконання рішення колегією  встановлено наступне.
Відповідно до частин 2, 5, 6, 9  статті 333 Господарського процесуального кодексу України,  якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів  справи, рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Чинчин О.В.) від 01.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 1 337 630,77 грн заборгованості, 133 140,07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн інфляційних втрат та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.
05.07.2017 на виконання вказаного судового рішення судом було видано відповідний наказ.  
На підставі пред`явленого до виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1069/17 від 05.07.2017, головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві постановою від 10.07.2017       відкрито виконавче провадження ВП № 54263717.
Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 14.07.2017 закінчено виконавче провадження ВП № 54263717, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень № 15692 від 12.07.2017 на суму 1         342         361,77 грн, № 15690 від 12.07.2017 на суму 1         337         630,77 грн, № 15691 від 12.07.2017 на суму 133         140,07 грн, № 15693 від 12.07.2017 на суму 42         196,99 грн.
Надалі постановою Верховного Суду від 07.02.2018 касаційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі №910/1069/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Щербаков С.О.) від 31.05.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 46  665,68 грн  судового збору за подання апеляційної скарги та 50       908,01 грн. судового збору за подання касаційної скарги; заяву Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задоволено; здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість у розмірі 1  337       630,77 грн, 3% річних у розмірі 133       140,07 грн, інфляційні у розмірі 1 342       361,77 грн та судовий збір у розмірі 42       196,99 грн.
27.02.2019 на виконання вказаного судового рішення судом було видано відповідні накази.  
Матеріалами справи підтверджується, що 05.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Є.С. відкрито виконавче провадження ВП № 58548812 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 року по справі № 910/1069/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованості у розмірі 1337 630,77 грн., 3 % річних у розмірі 133 140,07 грн., інфляційних у розмірі 1 342 361,77 грн. та судового збору у розмірі 42 196,99 грн., а всього до стягнення - 2 855       329,60 грн.
Відповідно до відомостей, викладених у постанові від 22.05.2019 про закінчення виконавчого провадження ВП № 58548812, в ході цього виконавчого провадження  стягнута з боржника сума станом на 18.03.2019 складала 127       056,28 грн, а згідно з розпорядженнями державного виконавця Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" частково перераховано борг у розмірі 111       432,13 грн та 3       807,91 грн, а разом 115       240,04 грн.
Отже, з наведеного вище вбачається,  що на час вирішення цього спору за рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" борг у загальному розмірі 2     855       329,60 грн, а натомість останнім за рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 повернуто Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" борг у розмірі 115       240,04 грн.
Суд зазначає, що під час нового розгляду цієї справи судом визначено до стягнення з відповідача на користь позивача кошти у загальному розмірі 1 337 630,77 грн., однак, з наведеного вбачається, що кошти у такому обсязі вже було фактично перераховано на рахунок позивача за наслідками виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, яке надалі було скасовано постановою Верховного Суду від 17.04.2016.
Враховуючи викладені обставини, з метою уникнення порушення прав відповідача шляхом подвійного стягнення коштів, що заборонено приписами Конституції України, колегія приходить висновку про відсутність необхідності видати судовий наказ на виконання даного рішення.
Разом з тим, ураховуючи, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у розмірі більшому, ніж стягнуто судом при новому розгляді цієї справи, з урахуванням повернутої позивачем суми 115     240,04 грн., суд вважає необхідним та справедливим здійснити поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 частково, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"  1 309 574,29 грн. боргу.
Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 та часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/1069/17 від 01.03.2017.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
           
                                                    П О С Т А Н О В И В :

     Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду  м. Києва від 30.09.2019р. у справі № 910/1069/17 задовольнити частково.
Рішення     Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/1069/17 скасувати частково в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Прийняти в цій частині нове рішення.
В задоволенні позову про стягнення 3% річних у розмірі 70     148 грн. 87 коп., інфляційних у розмірі 628     719  грн. 72 коп. відмовити.          
     Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (02099, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 30722199) 20    064, 46 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 30    096, 69 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 42    723, 35 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.
Видати наказ.
Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва. 
       Матеріали справи № 910/1069/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у  порядку, передбаченому статтями  286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 15.04.2020.

Головуючий суддя                                                                        А.І. Тищенко 

Судді                                                                                І.М.  Скрипка

                                                                                Ю.Б. Михальська