ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2020 року 
Київ
справа №460/1894/19
адміністративне провадження №К/9901/7519/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року (головуючий суддя - Шевчук С.М.)
у справі №460/1894/19
за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області
до Приватного сільськогосподарського підприємства «Горинь»
про стягнення коштів за простроченою заборгованістю за фінансовою допомогою, 

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - позивач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Рівненській області) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Горинь» (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення коштів за простроченою заборгованістю за фінансовою допомогою.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з зазначеною постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року визнано неповажними прочини пропуску строку на апеляційне оскарження; відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено ГУ ДФС у Рівненській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року скаржник отримав 27.01.2020.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначив, що особою, яка подала апеляційну скаргу, у встановлений судом строк, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просить її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для  продовження розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає про передчасність висновків апеляційного суду про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Cуд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою  статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

При цьому, згідно з п. 1, 9 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 27 січня 2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 54). Таким чином, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги є 06 лютого 2020 року.

На виконання вимог ухвали, 06 лютого 2020 року (тобто у межах встановленого судом строку) скаржником, за допомогою засобів поштового зв`язку, направлено на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року, що зареєстроване судом 11.02.2020.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції не було надано жодної правової оцінки зазначеному клопотанню позивача.

Натомість апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 частини 1 ст. 299 КАС України, а саме у зв`язку з тим, що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про передчасність висновків суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року.

Частиною 2 ст. 341 КАС України встановлено, що   суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За правилами  статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України  підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню, а справа відповідно до правил  статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України  направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями  341,  345,  349,  353,  355,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року скасувати, а справу №460/1894/19 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова

Судді                                                                                                                    І.Я. Олендер

                                                                                                                             Р.Ф. Ханова