УХВАЛА

15 квітня 2020 року 
Київ
справа №640/308/19
адміністративне провадження №К/9901/6333/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі №640/308/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив  визнати розгляд Київською міською радою його клопотання №08/Д-4762 від 18 жовтня 2018 року протиправним; зобов`язати Київську міську раду прийняти рішення за результатом розгляду його клопотання відповідно до чинного законодавства.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем при розгляді його звернення від 18 жовтня 2018 року не враховано усіх обставин справи, а тому розгляд такого звернення відбувся не у спосіб, передбачений чинним законодавством і підлягає скасуванню.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року, позовні вимоги задоволено.  Визнано дії Київської міської ради щодо розгляду клопотання позивача №08/Д-4762 від 18 жовтня 2018 року протиправними.
Зобов`язано Київську міську раду Київську міську раду повторно розглянути клопотання позивача №08/Д-4762 від 18 жовтня 2018 року та надати відповідь з урахуванням всіх обставин та висновків суду, викладених у даному рішенні суду.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій представник відповідача  подав касаційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, спірні правовідносини виникли щодо надання відповіді на звернення.
Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року зазначену справу судом першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі №640/308/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
..........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду