ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1454/20 Справа № 205/5660/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Мовчан Д. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Киричок Наталії Федорівни, заінтересована особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, - 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що у провадженні Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №24971077 з примусового виконання виконавчого листа №2-2470, виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку та доходу, але не менш встановленого розміру законом, на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 11 лютого 2009 року і до повноліття дітей або змін у майновому стані сторін. 03 червня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. винесено наступні постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної зброї; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт коштів боржника. Вказані постанови складені з порушенням норм чинного законодавства, обґрунтовані неіснуючими обставинами, є неправомірними та такими, що порушують його права. Тому скаржник просив визнати протиправними (неправомірними) дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф.та скасувати постанови від 03.06.2019 року у виконавчому провадженні №24971077: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної зброї; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт коштів боржника, а також, стягнути з Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області на користь скаржника витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року скаргу задоволено частково, зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. скасувати постанову ВП №24971077 від 10.03.2011 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. В іншій частині вимог скарги відмовлено. Стягнуто з Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600,00 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги в повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2009 року у цивільній справі №2-2470/2009 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку та доходу щомісячно, але не менш встановленого розміру законом, на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 11 лютого 2009 року і до повноліття дітей чи змін у майновому стані сторін (а.с. 5-6 т.1). 
За поданням державного виконавця, на виконання зазначеного вище заочного рішення, 12 лютого 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано дублікат виконавчого листа №2-2470/2009 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку та доходу щомісячно, але не менш встановленого розміру законом, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 , починаючи з 11 лютого 2009 року і до повноліття дітей чи змін у майновому стані сторін (а.с. 58 т.1). 
Також встановлено, що у Шевченківському ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №24971077 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку та доходу щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 . 
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. від 25.04.2019 року №28425, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.06.2019 року становить 100068,87 грн. (а.с. 199-200 т.1). 
В межах зазначеного вище виконавчого провадження №24971077 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Киричок Н.Ф., зокрема, було винесено наступні постанови від 03 червня 2019 року: 
- про встановленнятимчасового обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.11 т.1);
- про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі (а.с.8 т.1);
- про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної зброї до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі (а.с.10 т.1);
- про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі (а.с.9 т.1);
- про накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_4 , що містяться на рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, на суму 98469,71 грн. (а.с.12 т.1).
Згідно довідки ФОП ОСОБА_1 від 12.06.2019 року №1, скаржник є фізичною особою-підприємцем; його підприємницька діяльність пов`язана з постійним керуванням транспортного засобу - отримання та відправлення товару, обладнання, інструменту та запчастин; на фірмі відсутня посада водія, тому заборона ОСОБА_1 керування транспортним засобом спричинить зупинку підприємницької діяльності (а.с. 101 т.1). 
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. 
За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Положенням пунктів 1, 7, 21, 22 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. 
06 лютого 2018 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 7 грудня 2017 року, яким внесено зміни до низки законодавчих актів, в тому числі і до Закону України «Про виконавче провадження». 
Так, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваних постанов, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. 
Частиною 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинна на час винесення оскаржуваних постанов, встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування (пункт 1). 
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.04.2019 року №28425, вбачається, що розмір аліментів, визначений у виконавчому документі та який підлягає стягненню з боржника, зокрема, за останні чотири місяці, що передують винесенню оскаржуваних постанов державного виконавця, (лютий - травень 2019 року) становить 1599,16 грн. на місяць, тобто на загальну суму 6396,64 грн. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на 01.06.2019 року в сумі 100068,87 грн. значно перевищував суму платежів за чотири місяці, що складає 6396,64 грн., колегія приходить до висновку про правомірність ухвалення  старшим  державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. постанов від 03 червня 2019 року №24971077 відносно боржника  ОСОБА_4  про встановленнятимчасового обмежено у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної зброї та про тимчасове обмеження у праві полювання до погашення ОСОБА_4 заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі. 
Крім того, положеннями ч.ч. 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таким чином, враховуючи наявність у скаржника значної заборгованості зі сплати аліментів, у державного виконавця були наявні всі підстави для накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_4 , що містяться на рахунках у межах суми боргу, тому відповідна постанова від 03 червня 2019 року №24971077 винесена з дотриманням положень ЗУ «Про виконавче провадження». 
Колегія звертає увагу, що апелянтом не надано доказів відсутності у нього заборгованості по аліментам за період понад чотири місяці за виконавчим листом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №2-2470/2009. 
Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. від 25.04.2019 року №28425 щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2019 року в сумі 100068,87 грн. - скаржником не спростовано. 
Скаржником не надано доказів, що встановлення тимчасових обмежень у праві виїзду за межі України, у праві користування зброєю, у праві полювання, накладення арешту на грошові кошти в розмірі заборгованості призвели (або можуть призвести) до позбавлення боржника джерела доходу, зупинення його підприємницької діяльності; клопотань про витребування відповідних доказів судом скаржником не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції. 
Посилання апелянта на те, що в документах виконавчого провадження невірно зазначено суд, який видав виконавчий документ, а в розрахунку заборгованості по аліментам невірно зазначено реквізити виконавчого документу, - не свідчить про незаконність вказаних вище постанов та ухвалення місцевим судом неправомірного судового рішення. 
Колегія погоджується з висновком місцевого суду, що посилання скаржника на наявність помилок у письмових документах виконавчого провадження, не пов`язані з порядком прийняття рішень державним виконавцем про застосування примусових заходів до боржника з метою виконання ним рішення суду. 
Скаржник не позбавлений можливості вирішити питання щодо виправлення допущених описок в документах виконавчого провадження. При цьому, ОСОБА_4 не заперечує факт наявності рішення суду про стягнення з нього аліментів, яке є обов`язковим до виконання. 
Встановлені державним виконавцем обмеження мають тимчасовий характер, і як вказано в оскаржуваних постановах, такі обмеження встановленні до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній оригінал виконавчого листа - є безпідставними, оскільки у виконавчому провадженні наявний дублікат виконавчого листа, що встановлено судом першої інстанції шляхом огляду оригіналу відповідного виконавчого провадження. 
За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія також звертає увагу, що згідно змісту апеляційної скарги, ухвала місцевого суду оскаржена лише в частині залишених без задоволення вимог скарги, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині зобов`язання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Киричок Н.Ф. скасувати постанову ВП №24971077 від 10.03.2011 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не переглядає, згідно вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий
Судді