ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2020 р.                               Справа№ 925/955/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Демидової А.М. 
 
за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.
за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від  10.03.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 про розстрочення виконання судового рішення, повний текст підписано 23.12.2019 

у справі №925/955/19 (суддя  Кучеренко О.І.)
а позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж 
про стягнення 1 781 182,74 грн, 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
09.12.2019 Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж подало до Господарського суду Черкаської області заяву про розстрочення виконання рішення суду від 13.11.2019 строком на 12 місяців із щомісячною оплатою у розмірі 148 431,89 грн. 

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19 заяву задоволено та розстрочено з 20.12.2019 на дванадцять місяців виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 13.11.2019 зі щомісячною сплатою боржником: до 19 січня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; 19 лютого 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 березня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 квітня 2020 року у розмірі 148  431,89 грн; до 19 травня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 червня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 липня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 серпня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до19 вересня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 жовтня 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 листопада 2020 року у розмірі 148 431,89 грн; до 19 грудня 2020 року у розмірі 148 431,95 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, з урахуванням інтересів обох сторін та їх фінансового стану, що в розумінні  ст. 331 ГПК України може бути підставою розстрочення виконання судового рішення та надасть можливість в подальшому реально виконати рішення суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів. 
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення на один рік. 
Скаржник не погодився з ухвалою про задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення, оскільки, на його думку,                судом неповно з`ясовано всі обставини справи, що призвело до порушення  ст. 331 ГПК України.
Зазначені відповідачем обставини в заяві про розстрочення виконання рішення суду не носять особливий і винятковий характер в розумінні  статті 331 ГПК України, а лише свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 ГК України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю. До того ж, ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку із чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін. 
Крім того, позивач звертає увагу, що виписками із рахунків боржника навпаки підтверджується факт достатності коштів для виконання рішення суду, що не свідчить про настання негативних наслідків для підприємства внаслідок виконання рішення суду. 
Скаржник також зазначає, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушує баланс інтересів сторін. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.  
Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж у відзиві просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу залишити без змін. Відповідач наголосив на тому, що у випадку стягнення у повному обсязі, одномоментно, грошових коштів за рішенням суду, призведе не тільки до тяжких правових та фінансово-господарських наслідків, але і до банкрутства підприємства, яке є єдиним у місті. При цьому, відповідач зазначив, що розстрочка на період дозволений законодавством, забезпечить реальне виконання боржником рішення суду, зумовить уникнення виникнення заборгованості із заробітної плати, податків, та інших обов`язкових платежів до державного бюджету України, звільнення працівників. 

Також, відповідач звернув увагу на те, що в період з 24 грудня 2019 року по 26 лютого 2020 року ним вже сплачено на користь позивача 593  727,56 грн боргу в рахунок виконання судового рішення. Відтак, за твердженням відповідача, його дії свідчать про не ухилення останнього від виконання рішення суду, яке набрало законної чинності, а навпаки спрямовані на виконання рішення суду, проте частинами та протягом певного строку, оскільки інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, а ненадання розстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача. Таким чином, фактично баланс інтересів сторін жодним чином не порушено. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Демидова А.М.,                Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути наведені недоліки, сплативши судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Після усунення недоліків, Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 поновлено Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Розгляд апеляційної скарги призначити на 10.03.2020 о 12:30 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання в письмовій формі до 04.03.2020. Зупинено дію оскаржуваної ухвали до закінчення його перегляду в апеляційному порядку. 

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/959/20 від 10.03.2020, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/955/19.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Демидова А.М., Євсіков О.О. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Демидова А.М., Євсіков О.О. Ухвалено розгляд справи здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 10.03.2020 о 12:30 год. 
          
Явка представників сторін.
До судового засідання від 10.03.2020 з`явились усі учасники апеляційного провадження. 

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
            Відповідно до ч.1  ст. 271 ГПК України  апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж про стягнення заборгованості за поставлений природний газ згідно з договором постачання природного газу від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 в розмірі 1 781 182 грн 74 коп, в тому числі: 1353163 грн 24 коп основного боргу, 143020 грн 84 коп пені, 60569 грн 27 коп три відсотки річних та 224429 грн 38 коп інфляційних втрат та відшкодування судових витрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 позовні вимоги задоволено повністю.

09.12.2019 Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж надіслало до суду заяву від 06.12.2019 №219 про розстрочення виконання рішення суду, у якій просив суд розстрочити виконання рішення суду від 13.11.2019 строком на 12 місяців із щомісячною оплатою у розмірі                     148 431,89 грн. 

Заява мотивована тим, що Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж немає достатньо грошових коштів на рахунках для виконання рішення у повному обсязі одномоментно. Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж має три поточних рахунки, відкритих у Публічних акціонерних товариствах "Ощадбанк", "Приватбанк" та "Укрсиббанк". Обороти по рахунках, відкритих у "Ощадбанку" та "Приватбанку", за період з травня до листопада 2019 року склали не більше 6000,00 грн. Обороти по рахунку, відкритому у "Укрсиббанку", за такий самий період не перевищують 30-40 тисяч гривень на день, що підтверджується відповідними виписками. 

Як вказує заявник, Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж є збитковим та не має вільних коштів, які б можливо було направити на виконання рішення суду. Так, у 2016 році розмір збитків склав 1747,5 тис. грн, у 2017 році - 772,9 тис. грн, у 2018 році - 83,4 тис. грн, що підтверджується фінансовими звітами суб`єкта малого підприємництва (а/с 133-138). Проте, незважаючи на тяжкий фінансовий стан Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж своєчасно виплачує заробітну плату, надає послуги з опалення, сплачує податки та збори.

Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж є "сезонним" підприємством та більшу частину грошових коштів починає отримувати лише із початком опалювального сезону, тобто з середини жовтня поточного року до квітня наступного року, що також значною мірою впливає на виконання грошових зобов`язань перед постачальниками.

Заявник зазначає, що, звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж не має на меті затягнути його виконання, навпаки розстрочка дозволить підприємству уникнути таких негативних фінансових факторів, як виникнення заборгованості із заробітної плати, податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Державного бюджету України, звільнення працівників, скорочення робочих місць, зупинення роботи підприємства у цілому.

Відповідач послався на те, що заборгованість Кам`янського комунального підприємства теплових мереж за минулі періоди, у зв`язку із різницею у тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню Кам`янським комунальним підприємством теплових мереж, розмір яких затверджено Кам`янською районною державною адміністрацією та Кам`янською міською радою, що підлягає відшкодуванню за 2016 рік складає 423 007,00 грн.

Крім того, відповідач звернув увагу, що 08.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Кам`янським комунальним підприємством теплових мереж укладено договір №109/2/1730-РЗ про реструктуризацію заборгованості у сумі 550000,00грн за спожитий природний газ, отриманий боржником за договором постачання природного газу №3027/15/БО-36 від 26.12.2014 (а.с. 156-161). До вказаного договору між сторонами укладено графік погашення заборгованості згідно з яким Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж зобов`язане кожного місяця сплачувати 9166,66 грн, починаючи з грудня 2017 року до листопада 2022 року.

Також, 08.12.2017 між цими ж сторонами укладено договір №109/1/1730-РЗ про реструктуризацію заборгованості у сумі 1515289,60 грн за спожитий природний газ, отриманий боржником згідно з договором постачання природного газу №2186/16-БО-36 від 15.12.2015 (а.с. 162-167). Згідно з графіком погашення заборгованості за спожитий природний газ Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж зобов`язалося кожного місяця сплачувати 25254,82 грн, починаючи з грудня 2017 року до листопада                     2022 року.

Заявник зазначив, що він є єдиним підприємством у місці, яке надає послуги опалення. У випадку його банкрутства, без централізованого опалення в осінньо-зимовий період можуть залишитись школи, дитсадки, районна лікарня та інші важливі об`єкти міста Кам`янка. 

Заперечуючи проти задоволення заяви стягувач вказав, що заявником не наведено виключних та виняткових обставин, які є підставою для розстрочення рішення у цій справі строком в один рік, а лише способом для затягування виконання рішення суду. Наголосив, що позивач не має фінансової можливості розстрочувати виконання зобов`язань свої контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким. Протягом 2013-2016 років у державі відбулись інфляційні процеси, наслідком яких стало здешевлення національної валюти майже втричі. Позивач для безперервного постачання газу споживачам повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов`язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на його користь. Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Звернув увагу суду, що господарська діяльність позивача у відповідності до звіту про фінансовий стан станом на 30.06.2019 обтяжена комерційними кредитами у розмірі 31834 млн грн та 4696 млн грн. При цьому дебіторська заборгованість перед позивачем складає 57910 млн грн. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених стягувачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій, а також 3% річних та інфляційних втрат. Несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою взагалі зупинення постачання природного газу на територію України.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом розгляду є заява відповідача від 30.08.2019 про розстрочку виконання судового рішення у даній справі на 12 (дванадцять) місяців із щомісячною оплатою у розмірі 148  431,90 грн.
Відповідно  до   ст. 129-1 Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно із ч.ч. 1, 2  ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Згідно із ч. 1  ст. 239 ГПК України  суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.
Водночас розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.
Тобто, розстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.
Згідно з ч. 1  ст. 331 ГПК України  за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частинами 3-5   статті 331 ГПК України  передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013  у справі № 1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.
Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. 
Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. 
Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення передбаченої   ст. 331 ГПК, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.
В обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення від 13.11.2019 відповідач посилався на збитковість підприємства, обмеженість матеріальних ресурсів, важкий матеріальний стан. 
Суд першої інстанції, дослідивши заяву боржника, взяв до уваги, що Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж є комунальним підприємством, яке надає послуги для виробництва теплової енергії, а газ отриманий згідно з договором постачання газу, стягнення якого є предметом у цій справі використовується боржником виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, у тому числі школами, дитсадками, районною лікарнею міста Кам`янка. 

Незважаючи на тяжкий фінансовий стан, що підтверджується фінансовими звітами суб`єкта малого підприємництва (у 2016 році                розмір збитків склав 1747,5 тисяч грн, у 2017 році - 772,9 тисяч грн, у 2018 році - 83,4 тисяч грн), на виконання договорів реструктуризації Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж кожного місяця сплачує                                34 421,48 грн.

До того ж, Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж є єдиним у місті, яке надає послуги з опалення. У випадку банкрутства, без централізованого опалення в осінньо-зимовий період можуть залишитися школи, дитсадки, районна лікарня та інші важливі об`єкти інфраструктури міста Кам`янка.

Вказані обставини свідчать про тяжкий фінансовий стан підприємства та відсутність реальної можливості відразу погасити усю суму заборгованості.

Отже, розстрочення виконання рішення призведе до його реального виконання, оскільки дасть можливість Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж продовжувати свою господарську діяльність та частинами сплачувати свою заборгованість, оскільки останнє не має достатньо коштів та майна за рахунок, якого можливо виконати рішення суду одразу.

З урахуванням наведених відповідачем в заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, та враховуючи надані на підтвердження даних обставин докази, колегія суддів вважає, що ці обставини дійсно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі на теперішній час шляхом сплати боргу разовим платежем з огляду на скрутне фінансове становище відповідача.
Крім того, як на підставу для правомірності задоволення заяви про розстрочення виконання  рішення суду та підтвердження того факту, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, відповідач посилається на те, що ним здійснюється погашення заборгованості  перед позивачем, що підтверджується матеріалами справи.
Здійснення відповідачем погашення значної частини суми боргу свідчить про те, що відповідачем вчиняються фактичні дії, спрямовані на  погашення заборгованості перед позивачем та останній не має на меті уникнення сплати заборгованості за поставлений позивачем газ по договору. (Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2020 № 910/1820/19)
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач надав докази часткової сплати заборгованості за період з 24 грудня 2019 року по         26 лютого 2020 року на загальну суму 593  727,56 грн, що свідчить про добросовісність виконання обов`язку сплати заборгованості. Часткова сплата заборгованості підтверджується платіжними дорученнями наданим до суду апеляційної інстанції (платіжні доручення №88 від 24.12.2019, від №893 від 24.12.2019, №154 від 20.01.2020, №155 від 20.01.2020, №200 від 13.02.2020, №201 від 13.02.2020, №222 від 26.02.2020, №223 від 26.02.2020).

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а лиш вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. До того ж, відповідач вчиняє дії щодо погашення існуючої заборгованості, що підтверджується відповідними доказами. Отже, дії відповідача свідчать не про ухилення останнього від виконання рішення суду, а навпаки спрямовані на виконання рішення суду, проте частинами та протягом певного строку.
При апеляційному перегляді даної справи, колегією суддів враховано те, що надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).
За практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 7 жовтня 2003 року; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (див. ухвалу від 17 вересня 2002 року у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00). Отже, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.
Колегія суддів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та, беручи до уваги докази, надані відповідачем, зазначає про те, що строк на який просить розстрочити виконання судового рішення у даній справі відповідач  не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини цієї справи та розмір заборгованості, яку відповідач не спроможний сплатити на користь відповідача одномоментно єдиним платежем.
Розстрочення виконання рішення господарського суду для відповідача в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення господарського суду та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.
Розстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника.
Тобто, принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції у даному випадку при задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду дотриманий.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що норми ст. 331 ГПК України   застосовані судом першої інстанції неправомірно.
Беручи до уваги те, що вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення перебуває в межах повноважень господарського суду, який в ухвалі навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення, і в цьому випадку не вбачається, що суд використав свої повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням "справедливого балансу" між сторонами, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про можливість розстрочення виконання рішення суду шляхом сплати відповідачем стягнутої суми рівними частинами строком на 12 місяців з помісячною сплатою в розмірі 148 431,89 грн.
Доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженої ухвали скаржником не наведено. 
Оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження відповідача є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності  до ст. 129 ГПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладається на скаржника (позивача). 

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269-271, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19 залишити без змін.
3. Поновити дію ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 у справі №925/955/19.
4. Матеріали справи №925/955/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 11.03.2020. 

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                А.М. Демидова