ПОСТАНОВА
Іменем України

07 травня 2020 року 
Київ
справа №804/14075/15
адміністративне провадження №К/9901/12012/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Смоковича М.І.,  Кашпур О.В., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 804/14075/15
за позовом  ОСОБА_1 до Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про  визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, прийняту в складі головуючого судді   Турової О.М.,
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016  року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В., суддів: Чередниченко В.Є.    Панченко О.М.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору
1.   ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Юр`ївська РДА Дніпропетровської області, відповідач), в якому просила:
1.1 визнати незаконними дії голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області Золотопупа В.П. щодо не допуску ОСОБА_1 до роботи на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області, зобов`язати відповідача допустити позивача до роботи на вказаній посаді та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після поновлення її на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області внаслідок негайного виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року в справі №804/16812/14, в якому оскаржувалося розпорядження голови Юр`ївської РДА від 22 вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » та заявлялися вимоги про поновлення на займаній посаді, позивачка, пропрацювавши певний час, відбула у відпустку, під час знаходження в якій також частину часу перебувала на лікарняному, проте, не зважаючи на ці обставини, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції в справі №804/16812/14, яким постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року та відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на займаній посаді, відповідач, видав розпорядження від 17 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » та не допускає позивача до роботи. 
3. Представник відповідача заперечував по суті заявлених позовних вимог та зазначив, що трудовий договір між ОСОБА_1 та відповідачем фактично розірвано 22 вересня 2014 року шляхом видання головою Юр`ївської РДА розпорядження №РК-124/03-32/14 від 22 вересня 2014 року «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », яке було оскаржено позивачем в судовому порядку та скасовано за наслідками розгляду справи судом першої інстанції, внаслідок чого відбулося поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді. Однак, рішенням суду апеляційної інстанції постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року в справі №804/16812/14 скасована та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а, отже, визнано розпорядження голови Юр`ївської РДА від 22 вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » законним. 
3.1. Після скасування судового рішення, яким працівник поновлювався на займаній посаді та скасовувалося рішення про його звільнення, немає потреби знову звільняти працівника, оскільки повторного звільнення за одним і тим же трудовим договором в законодавстві України не передбачено. 3.2. При цьому допущення позивача до роботи на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області є неможливим, оскільки ОСОБА_1 є звільненою відповідно до розпорядження Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від  22  вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », правомірність якого встановлена рішенням суду апеляційної інстанції, що набрало законної сили.  

ІІ.     Установлені судами фактичні обставини справи
5.   ОСОБА_1 з 16 січня 2007 року займала посаду начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області.
6. Розпорядженням Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від  22  вересня 2014  року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » позивача звільнено з займаної посади на підставі частини другої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації та її відмовою від переведення на іншу роботу.
7. Не погодивши із вказаним розпорядженням та звільненням з займаної посади, ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Юр`ївської РДА Дніпропетровської області.
8. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  10  квітня 2015 року в справі №804/16812/14 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: 
8.1. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 »;
8.2. Зобов`язано Юр`ївську РДА Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області та нарахувати і виплатити їй заробітну плату за період з 22 вересня 2014 року по 10 квітня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
9. На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року в справі №804/16812/14 Юр`ївської РДА Дніпропетровської області видано розпорядження від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача поновлено на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області з 23 вересня 2014 року; розпорядження голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від  22  вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » визнано таким, що втратило чинність.
10. Після поновлення на займаній посаді ОСОБА_1 приступила до роботи. Новий трудовий договір з позивачкою не укладався.  
11. Розпорядженням голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року №К-132/0/65-15 ОСОБА_1 надано частину щорічної відпустки за період роботи з 23 вересня 2014 року по 22 вересня 2015 року в кількості 24 календарних днів з 01 липня 2015 року по 24 липня 2015 року включно.
12. Разом з тим, 01 липня 2015 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в справі №804/16812/14, прийнято постанову від 01 липня 2015 року якою постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
13. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 вересня 2015 року в справі №К/800/37786/15 (№804/16812/14) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року в справі №804/16812/14.
14. На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року в справі №804/16812/14 головою Юр`ївської РДА Дніпропетровської області Золотопупом В.П. видано розпорядження від 17 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », відповідно до якого визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Юрївської РДА Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 »; відділу персоналу, по роботі зі зверненнями громадян та забезпечення доступу до публічної інформації апарату райдержадміністрації надано розпорядження внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 , а відділу фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації здійснити розрахунок згідно з чинним законодавством.
15. Крім того, 17 липня 2015 року головою Юрївської РДА Дніпропетровської області Золотопупом В.П. видано розпорядження №К-148/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядженням голови райдержадміністрації від 30 червня 2015 року №К-132/0/65-15 «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 ».
16. Листом Юрївської РДА Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року №01-36-1997/0/63-15 ОСОБА_1 запрошено до відділу персоналу, по роботі зі зверненнями громадян та забезпечення доступу до публічної інформації апарату райдержадміністрації для отримання трудової книжки та ознайомлення з вищеозначеними розпорядженнями. Крім того, таке повідомлення-виклик позивача здійснено 17 липня 2015 року і в телефонному режимі на мобільний телефон ОСОБА_1 , на підтвердження чого відповідачем надано деталізований рахунок на абонентський номер: НОМЕР_1 . 
17. Однак, 17 липня 2015 року ОСОБА_1 до відділу персоналу, по роботі зі зверненнями громадян та забезпечення доступу до публічної інформації апарату райдержадміністрації не з`явилась, про що працівниками апарату складено відповідний акт від 17 липня 2015 року.

ІІІ.     Рішення судів у  цій справі та мотиви їх ухвалення.
18.  Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  26  жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
19. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що   рішення суду в справі №804/16812/14, яким розпорядження Юрївської РДА Дніпропетровської області №РК-124/03-32/14 від 22 вересня 2014 року «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » визнано правомірним та таким, що скасуванню не підлягає, тобто, це розпорядження залишено в силі і воно є чинним, отже, остання має статус звільненої особи. Повторного звільнення працівника за одним і тим же трудовим договором чинним законодавством не передбачено.
19.1. Крім того, вказане розпорядження Юрївської РДА Дніпропетровської області позивачем не оскаржуються, при цьому, позовні вимоги позивача стосується визнання незаконними дій відповідача по не допуску позивача на роботу. Проте наявність у роботодавця обов`язку допустити працівника до роботи має місце лише у разі, якщо трудові відносини з цим працівником тривають і він не є звільненим.

ІV.     Касаційне оскарження
20. Не погодившись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду  апеляційної інстанції позивач подала до Вищого адміністративного суду України  касаційну скаргу, яку зареєстровано у суді 24 березня 2016  року.
21. У касаційній скарзі позивач зазначає, що судами першої та  апеляційної інстанцій постановлено рішення із неправильним застосуванням норми матеріального та процесуального права та без встановлення всіх обставин в справі. Так позивач наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що   в період знаходження її у відпустці і в період тимчасової непрацездатності відповідач звільнив її з роботи розпорядженням від 17 липня 2015 року  №К-148/0/65-15. При цьому приписами статті 40 КЗпП України, встановлено обмеження щодо розірвання договору в період непрацездатності, а також у перебуванні працівника у відпустці. 
21.1. Також позивач наголошує на тому, що її не ознайомили із вказаним розпорядженням голови Юрївської РДА Дніпропетровської області Золотопупом  В.П. від 17 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 ».
21.2. За таких обставин заявник касаційної скарги просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення про задоволення позову.
22. 25 березня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у складі судді Швець В.В. відкрито касаційне провадження та витребувано із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №  804/14075/15.
23. 19 квітня 2016 року справа №  804/14075/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.
24. Також до Вищого адміністративного суду України 16 травня 2016 року надійшло клопотання про відхилення касаційної скарги. В якому відповідач спростовуючи доводи касаційної скарги позивача просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
25. 24 січня 2018 року на виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (набрав чинності 15 грудня 2017 року) касаційну скаргу передано до Верховного Суду.
26. 30 січня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю: Бевзенка В.М., суддів: Шарапу  В.М., Данилевич Н.А.
27. 23 квітня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  23 квітня 2020 року № 648/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
28. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Кашпур О.В., Смоковича М.І.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
29. Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
30.  Статтею 51 Кодексу законів про працю України  установлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
31. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
32. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
33. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України  касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
34. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
35. Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
36. Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

VІ Позиція Верховного Суду 
37. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
38. Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
39. Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року в справі №804/16812/14 Юр`ївською РДА Дніпропетровської області видано розпорядження від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача поновлено на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області з 23 вересня 2014 року; розпорядження голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року №РК-124/03-32/14 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » визнано таким, що втратило чинність.
40. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року в справі № 804/16812/14 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
41. На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року в справі № 804/16812/14 Юр`ївською РДА Дніпропетровської області видано розпорядження від 01 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від  22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » та №К-148/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядженням голови райдержадміністрації від 30 червня 2015 року №К-132/0/65-15 «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 ».
42. Верховний Суд зауважує, що позивачем зазначені розпорядження Юр`ївської РДА Дніпропетровської області не оскаржуються.
43. Позивач звернулася до суду із вимогами лише про визнання незаконними дії голови Юр`ївської РДА Дніпропетровської області Золотопупа В. П. щодо не допуску її до роботи на посаді начальника відділу освіти Юр`ївської РДА Дніпропетровської області та зобов`язання відповідача допустити позивача до роботи на вказаній посаді.
44. Так суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, із яким погоджується Верховний Суд, що оскільки позивач із вимогами про скасування розпорядження Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » та №К-148/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядженням голови райдержадміністрації від 30 червня 2015 року №К-132/0/65-15 «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 » не зверталася, а звернулась лише із вимогою про визнання незаконними дій саме голови відповідної державної адміністрації по не допуску її на роботу, такі позовні вимоги не мають підстав для задоволення, оскільки розпорядження Юр`ївської РДА Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року №К-147/0/65-15 «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 22 травня 2015 року №К-90/0/65-15 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » винесено на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року в справі №804/16812/14.
45. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві, запереченнях проти позову, апеляційній скарзі, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
46. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
47. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від  01  березня 2016 року в справі № 804/14075/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.  Шевцова
          
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур

                                                                                          М.І. Смокович