Справа № 461/6957/19                                Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 33/811/1344/19                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 грудня 2019 року,
встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2019
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспорту. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.
Згідно постанови вбачається, що до суд першої інстанції надійшов протокол серії БД №140179, складений 10 вересня 2019 року о 04.58 год. інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області Хрупа П.Б., згідно до якого 10.09.2019 о 4.35 год. в м.Львові на вул. Виговського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, вираження тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Відповідно до інформаційно-аналітичної системи НАІС та АРМОР ОСОБА_1 притягався 05.07.2019 Личаківським районним судом м.Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 09.03.2019 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.              
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а матеріали про адміністративне правопорушення повернути в Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП для належного оформлення. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що протокол оформлений з недотриманням вимог КУпАП за результатами неповного дослідження доказів. Освідування водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не було. Висновок про стан сп`яніння та відмову від проходження огляду було зроблено поверхнево, що є незаконним. Крім того він не керував автомобілем, а тому не повинен був проходити медичний огляд на наявність чи відсутність стану алкогольного сп`яніння, відповідно результати освідування, отриманні з порушенням Інструкції, є недійсними. 
Судом першої інстанції не зазначено в постанові думку щодо клопотання про передачу його на поруки громадській організації або трудовому колективу. Розгляд справи відбувся без його участі, що є порушенням прав на захист. Таким чином постанову суду першої інстанції є необгрутованою, без наведення відповідних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Тобто є всі підстави для скерування протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення чи доопрацювання до Управління ПП у Львівській області.
Адвокат Бартків І.Б., в інтересах ОСОБА_1 , подав 05.02.2020 зміни до апеляційної скарги з проханням скасувати оскаржувану постанову та задовольнити клопотання трудового колективу державного підприємства «Парк-Високий замок» у порядку ст. 21 КУпАП про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, а справу щодо ОСОБА_1 закрити. 
У змінах до апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 , який надає послуги трудовому колективу на своєму транспортному засобі, як водій. Вину у скоєному правопорушенні визнає повністю та розкаються, по місцю праці характеризується позитивно. 
Апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бартків І.Б. були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в суд не прибули з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавали.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою даної статті, а саме за керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 140179 від 10.09.2019 складений о 04:58 год. у м.Львові, який ОСОБА_1 відмовився підписувати у присутності двох свідків, копію протоколу відмовився отримати (а.с. 1,2);
- дисками з відеозаписами (а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на ОСОБА_1 , який він відмовився підписувати, де зазначено, що він відмовився від проходження огляду хоча були виявлені у водія різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, у присутності двох свідків (а.с.5);
- поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6,7);
- постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 635854 від 10.09.2019 складений о 04:55 год. у м. Львові за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування ТЗ без посвідчення водія (а.с. 12).
У суді апеляційної інстанції було переглянуто диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції , який був доступний і суду першої інстанції, де вбачається, що ОСОБА_4 визнав, що переганяв автомобіль в якому, крім нього перебувала дружина з дитиною. Протокол не підписував, права водія були вилучені, тимчасове посвідчення не отримував оскільки відмовився підписувати протокол. Працівники поліції запропонували пройти освідування на місці або в медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від таких оглядів у присутності двох свідків.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що протокол складений з порушенням вимог Інструкції; висновок медиків про стан сп`яніння є недійсним, оскільки проведений поверхнево без відбору аналізів; розгляд справи здійснений без участі ОСОБА_1 , який неодноразово викликався в суд але разом із своїм представником не прибував, чим затягував розгляд справи, є безпідставними і не беруться до уваги.
У матеріалах справи є підтвердження тому, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно апеляційні вимоги про те, що суд першої інстанції не відреагував у постанові на клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу не відповідають дійсності, оскільки в постанові суду першої інстанції враховано вимоги ст. 252 КУпАП, фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, які унеможливили задоволення клопотання трудового колективу відносно ОСОБА_1 .
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
Подані адвокатом Бартківим І.Б. зміни до апеляційної скарги про задоволення клопотання трудового, про передачу матеріалів справи відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, не беруться до уваги оскільки подані не апелянтом. Крім того, інформація зазначена у змінах до апеляції, зокрема про визнання ОСОБА_1 факту адміністративного правопорушення, підтверджує правильність прийнятого судом першої інстанції рішення по даній справі. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова  від 06 грудня  2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена