22-ц/804/1842/20 
                                                                                265/6743/19 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року                                                                                                              м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/6743/19
Номер провадження 22-ц/804/1842 /20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Баркова В.М.,  Пономарьової  О.М., 

сторони:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
відповідач -  ОСОБА_1 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня  2020 року, у складі судді Міхєєвої І.М., 
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
до ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

            29 вересня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 56390,85 грн за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року та судові витрати у розмірі 1921 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов укладеного договору від 01 квітня 2013 року № б/н ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Банк взяті на себе зобов`язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконав у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 31 серпня 2019 року становить 56390,85 грн та складається з заборгованості за кредитом - 3695,82 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 47533,56 грн, заборгованості за пенею та комісією - 2000,00 грн, штрафів - 500 грн (фіксована частина), 2661,47 грн (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.08.2011 року в розмірі 3695, 82 коп., а також судовий збір у розмірі 125,90 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд першої інстанції виходив з того, що зміст анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 11.08.2011 року містить лише анкетні данні відповідача та дані про  намір отримати кредитний ліміт, розмір якого не вказано. Банк не надав суду дані про видачу кредитної картки, її номеру та строку дії, не зазначена в ній і процентна ставка за користування кредитом. Відсутні у анкеті-заяві, також й умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Анкета-заява не містить приписи про ознайомлення відповідача саме з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» долученими до матеріалів справи. А з наданої банком довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів льотного періоду» від 11.08.2011, також неможливо встановити, яку базову відсоткову ставку обумовили сторони за місяць, розмір щомісячних платежів та строки їх внесення, сплату неустойки (пені, штрафу), їх розмір, тощо.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю довідку про умови кредитування та витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати пені та штрафів у зазначених розмірах та порядку їх нарахування. За  таких обставин суд позбавлений можливості встановити, які саме умови мала анкета-заява від 11.08.2011 року, підписана відповідачем.
За переконанням суду, сама по собі наявність в анкеті-заяві приписів про ознайомлення відповідача з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», не свідчить, що до даних правовідносин можливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.08.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (01.10.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Наданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, оскільки в ньому не зазначено прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок, що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України №55 від 17 квітня 2003 року. У зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості.
З урахуванням цього суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині нарахування  відсотків за недоведеністю, оскільки стороною позивача не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд погодився з доводами позивача про наявність неповернутого боргу за тілом кредиту в розмірі 3695,82 грн та дійшов висновку про стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту, яку він фактично отримав на підставі укладеного 11.08.2011 року кредитного договору, шляхом підписання відповідної анкети-заяви.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
15 квітня 2020  року  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало через суд першої інстанції апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення в частині незадоволених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги Банку в цій частині в повному обсязі. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 травня 2020 року справу за позовом  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» мотивована тим, що між Банком та відповідачем укладено договір приєднання, про що свідчить надана до матеріалів справи копія анкети-заяви з його особистим підписом. Підписанням угоди позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що разом ставить самостійний кредитний договір. 
Відповідач був належним чином проінформований про умови кредитування, в тому числі щодо сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафу, оскільки в день укладення договору ним підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом - 2,5 % в місяць (30% річних), розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням, що свідчить про досягнення між сторонами при укладенні Кредитного договору усіх істотних умов договору. На зазначений доказ суд взагалі не звернув уваги та цілком безпідставно вважав стягнення заборгованості за процентами та неустойкою необґрунтованими, посилаючись на те, що вони не встановлені умовами договору.
При вирішенні справи судом не застосована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 750/6058/17-ц при розгляді справи за аналогічними правовідносинами. 

            Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду не подав.
            Процедура розгляду справи апеляційним судом
Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368  ЦПК України, розгляд даної справи в силу частин 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

            Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів льотного періоду», які 11.08.2011 року підписані сторонами, а також Умов та правил надання банківських послуг, та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті: www. privatbank.ua, між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит на суму 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.
На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів льотного періоду», які підписані сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд»; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.5-32).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2019 року становить - 56390,85 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 3695,82 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 47533,56 грн, заборгованості за пенею та комісією 2000,00 грн; штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн - фіксована частина та 2661,47 грн - процентна складова. 

2.    Мотивувальна частина
Позиція Донецького апеляційного суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Правомірність рішення суду в частині задоволення позовних вимог Банку про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 3695,82 грн сторонами не оскаржується, в зв`язку з чим законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині апеляційною інстанцією не перевіряється виходячи з меж перегляду справи в порядку апеляції. 

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та про скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку  АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
            Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем.

            Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пенею  та  комісією і штрафи.
            Як на підставу своїх позовних вимог про погашення кредиту, позивач посилався саме на зазначений вид договору, зазначив, що він складається з підписаної відповідачем заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (далі - Умови та правила) та Тарифів Банку, надав до матеріалів справи копії довідки-заяви, складеної на ім`я ОСОБА_1 , витягу з Умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування  з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7 -32).
           З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не  приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, справа розглянута в заочному порядку, та останній будь-яких заперечень з приводу ненадання Банком  та неознайомлення його  з наданими останнім до матеріалів справи Умовами та правилами банківських послуг, довідкою про умови кредитування  або тарифами банку,  а також щодо  надання  кредитних коштів з інших підстав, а не на підставі договору та умовах зазначених позивачем, не надав.
Надходячи висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії, штрафів, суд зазначив, що позивачем до матеріалів справи наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD», які містять відомості  про пільговий період користування коштами, процентної ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, анкета-заява не містить приписи про ознайомлення відповідача саме з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» долученими до матеріалів справи. 
Разом з тим, зазначене посилання суду не підтверджується матеріалами справи, оскільки в них не міститься витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало до матеріалів справи довідку про умови кредитування  з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 11 серпня 2011 року, яка містить підпис ОСОБА_1 та відомості про ознайомлення його з умовами надання платіжної картки «КРЕДИТКА Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8).
               Посилаючись у рішенні на те, що з зазначеної довідки неможливо встановити, яку базову відсоткову ставку обумовили сторони за місяць, розмір щомісячних платежів та строки їх внесення, сплату неустойки (пені, штрафу), їх розмір, судом, з метою з`ясування всіх обставин справи, не запропоновано позивачу надати до матеріалів справи читабельну копію вказаної довідки, а лише було запропоновано надати оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та відомості щодо строку дії платіжної картки (а.с.51).
              Матеріалами справи спростовуються посилання суду про те, що Банком не надано суду дані про видачу кредитної картки, її номеру та строку дії, так як позивачем надана до матеріалів справи довідка про видачу ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором  кредитних карток, їх номерів із зазначенням строку дії (а.с.63). 
              На зазначене суд не звернув уваги, належним чином не перевірив доводи Банку внаслідок чого не в повній мірі встановив обставини, що мають значення для справи, які підлягають доказуванню, не вжив всіх необхідних заходів, необхідних для  встановлення всіх обставин справи та правильного вирішення її. Внаслідок цього суд дійшов передчасного висновку щодо недоведеності Банком  надання ОСОБА_1 кредитного ліміту на зазначених Банком  умовах. 
            Наведене свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову про стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії, штрафів, обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду  в оскаржуваній частині, з ухваленням нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення позову з наступних підстав.

            За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
            Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
            Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
           Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
          Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 

            Надана позивачем до матеріалів справи анкета-заява, складена на ім`я ОСОБА_1 від 11 серпня 2011 року  про видачу кредиту  містить  відомості щодо виду платіжної кредитної картки «Універсальна» (а.с.7).

            За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, які  викладені, зокрема у довідці про  умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка  разом з анкетою - заявою про приєднання до Умов і Правил надання банком послуг у ПриватБанку підписана ОСОБА_1 , сторони домовилися, що  базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок простроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на  рік становить 30 %,  строк погашення щомісячних платежів встановлений  до 25 числа, що  наступає за звітним. Отже, ОСОБА_1 повинен був сплачувати   проценти за користування кредитом до 25-го числа кожного місяця в розмірі 2,5 % (30 % : 12 (а.с. 8, 113, 114). 

            Факт надання в розпорядження відповідачу кредитних коштів в розмірі 4100 грн та користування ними підтверджується наданим Банком  до позовної заяви розрахунком заборгованості за вказаним договором  та  наданою до апеляційної скарги на підтвердження цього розрахунку випискою з  рахунку про рух коштів, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 5, 6, 108-111).

            В межах укладеного кредитного договору № б/н від 11 серпня 2011 року відповідач  отримав кредитні картки за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 зі строком дії  останньої до вересня 2018 року, що підтверджується довідкою Банку,  використовуючи яку користувався кредитними коштами Банку шляхом зняття грошей в банкоматі, у відділенні  банку та  розраховувався за надані послуги  (а.с 63, 112).

            Відповідно до п. 2.1.1.2.11., п.2.1.1.2.12. Умов та  правил карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій  стороні, включно; по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту  Карти з новим строком дії). (а.с. 9 - 32).   

             Виходячи з обумовленого в  договорі розміру відсоткової ставки 30 % річних, або 2,5% на місяць  та кількості днів користування кредитом, його розміру  у періоді з 01 вересня 2014 року (з часу збільшення відсоткової ставки)  по 30 вересня 2018 року (в межах строку дії картки), заборгованість по відсотках за користування кредитом  складає 4742,82 грн,  виходячи з наступного розрахунку:  Р (розмір використаних кредитних коштів (3-й та 5- й стовбець розрахунку заборгованості (а.с.5, 6)  х 30,00 : 100 х К (кількість днів).
             Враховуючи розмір заборгованості за відсотками, який станом на 01 вересня 2014 року становив 104,46 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом становить 4757,28 грн (4652,82 грн + 104,46 грн = 4757,28 грн).
              З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем за період з 01 вересня 2014 року  по 24 жовтня 2016 року  на повернення кредиту та коштів за користування  ним внесено 7430 грн (15 стовбець розрахунку), з яких у розмірі 3695,48 грн було розподілено на сплату процентів за користування кредитом (11 стовбець розрахунку).
              Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, який підлягає стягненню з відповідача на користь Банку, становить 1061,80 грн (4757,28 грн - 3695,48 грн).

             Дійшовши висновку про визначення розміру заборгованості по процентах за користування кредитом, виходячи з обумовленого сторонами розміру процентної ставки 30% річних, та не погоджуючись з тим, що Банком проведено розрахунок заборгованості в цій частині  з 01 вересня 2014 року виходячи розміру процентної ставки 34,80 %  та  з 01 квітня 2015 року  - 43,20% річних,  колегія суддів виходить з наступного.
             Частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

             Отже, для застосування підвищеної процентної стави банк повинен письмово повідомити боржника та отримати  його  згоду.  
            Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою  Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила), реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. 
          У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

          У довідці про  умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вказано про те, що базова процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 30 % на річних на залишок заборгованості. 
            Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованість нараховані   за період з 01 вересня 2014 року  із застосуванням ставки у розмірі 34,80 %, з 01 квітня 2015 року-  у розмірі  43,20 % річних, що більше від обумовленої договором процентної ставки.

            Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9. цього договору.  

            З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

              Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374цс17.

             З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до п.п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг не було проінформовано відповідача про збільшення процентної ставки та не отримано його згоди.  

             Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Таким чином зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку  позивачем в період з 01 вересня 2014 року у розмірі 34,80 % та з 1 квітня 2015 року  у розмірі 43,20 %   на прострочену заборгованість  є нікчемною, оскільки докази того, що  збільшення розміру процентної ставки погоджено із відповідачем відсутні.

              Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 34,80 % та  43,20 %  не надано, слід  розраховувати вказану суму процентів, виходячи із обумовленої договором ставки 30% річних.

              Щодо стягнення пені та комісії,  штрафів. 

             Статтею  2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що  на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
             З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: 
АДРЕСА_1 входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р.
              Крім того, місто Маріуполь входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів  України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.
             Тому  банк був зобов`язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані  на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року.
              З огляду на наведене вище, позовні вимоги в частині стягнення штрафів в розмірі 3161,47  грн (500 грн - фіксована частина та 2661,47 грн - процентна складова), пені та комісії в розмірі 2000 грн не підлягають задоволенню. 
            Щодо судового збору
            Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
            При звернення до суду  з даним позовом Банком сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн (а.с.1).
           Оскільки позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом та  по процентам за користування кредитом задоволені на суму 4757,62 грн  (3695,82 грн + 1061,80 грн), що становить 8,44 % від розміру заявлених вимог (4757,62 грн х 100 : 56390,85 грн), з ОСОБА_1 на користь Банку у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 162,13  грн (1921 грн х 8,44 : 100).
           За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору підлягає зміні.
           При подачі апеляційної скарги Банком сплачено судовий збір в розмірі 2881,50 грн (а.с.86).
           Враховуючи розмір задоволених вимог Банку за наслідками розгляду  апеляційної скарги, а саме на 2,01 % (1061,80 грн х 100 : 52695,03 грн (позовні вимоги  про стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії, штрафів), з ОСОБА_1 на користь Банку у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 57,92 грн (2881,50 грн х 2,01 грн : 100).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2020 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, пені та комісії, штрафів з ухваленням нового рішення у відповідній частині про часткове задоволення позову про стягнення процентів за користування кредитом та про відмову у задоволенні позову про стягнення пені та комісії, штрафів. 

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня  2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення.
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом задовольнити частково.
  Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь  Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2011 року, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом  станом на 30 вересня 2018 року  у розмірі 1061  (одну тисячу шістдесят одну) гривню 80 копійок.
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею та комісією, штрафів відмовити.
Це ж  рішення в частині стягнення судового збору змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь  Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570) у відшкодування судового збору у зв`язку з розглядом  справи у суді першої інстанції 162  гривні 13 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь  Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570) у відшкодування судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 57 гривень 92 копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 15 травня 2020 року.

Судді:      Т.Б.Ткаченко

      В.М.Барков

      О.М.Пономарьова