ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р. 	Справа № 520/1032/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1    на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 (суддя Бадюков Ю.В.,  61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 23.03.20) по справі № 520/1032/2020
          за позовом        фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до        Головного управління Держпраці у Харківській області                
          про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту – відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області), в якому просила суд:
- визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК7403/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС від 30.12.2019 року Головного управління Держпраці у Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Зокрема, доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що  громадянка ОСОБА_2 18.11.2019 року дійсно перебувала в приміщенні позивача за адресою: АДРЕСА_1 , (магазин WEST Центральний»), в зв`язку з наданням послуг по викладці товару та прибиранню приміщення за Цивільно-правовим договором від 11.11.2019 року. Надаючи зазначені послуги вона мала можливість спостерігати за роботою продавця і в подальшому прийняти рішення про влаштування на посаду продавця. Даючи пояснення, які зафіксовані засобом відеофіксації, ОСОБА_2 повідомила інспекторам, що вона дійсно підписувала договір з ФОП ОСОБА_1 , однак дату укладання договору вона точно не пам`ятала, тому назвала приблизний проміжок часу і це чітко видно з відеозапису. Після закінчення дії Цивільно-правового договору від 11.11.2019 року ОСОБА_2 прийняла рішення про працевлаштування на роботу і звернулась до позивача з заявою про прийняття її на посаду продавця продовольчих товарів з 19.11.2019 року. Враховуючи існуючу необхідність, позивачем вказана заява була задоволена у відповідності з чинним законодавством України та наразі між позивачем і вказаною особою укладено трудовий договір. Зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування позивача, відповідачем направлялись Вимоги про надання документів № ХК7403/926/НД від 18.11.2019 току та № ХК 7403/925/2НД від 22.11.2019 року, які були виконані Позивачем. Зазначені обставини вказують на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови відповідач був обізнаний про існування укладеного між позивачем та гр. ОСОБА_2 цивільно- правового договору про надання послуг, що унеможливлює застосування штрафу, передбаченого абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
В судовому засіданні представник позивача (Овсяник С.А.) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача (Лещенко А.С.) заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що інформаційною довідкою заступника начальника ГУ Держпраці у Харківській області повідомлено про необхідність проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.43).
18.11.2019 для проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування відповідачем було видано наказ №2130 (а.с.44).
На підставі наказу було оформлено направлення №02.04-03/3473 від 18.11.2019 (а.с.45).
Зазначений наказ та направлення були надіслані на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.46).
Інспекційне відвідування  розпочалось 18.11.2019 за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Так в ході інспекційного відвідування інспекторами  праці було встановлено, що  позивач допустила до роботи ОСОБА_2 , яка виконує функції  продавця, без укладання трудового договору. Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису під час проведення інспекційного відвідування 06.12.2019, за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_2 стажується два тижні на посаду продавця, працює не офіційно, заробітну плату не отримувала.
У зв`язку з відсутністю ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою, 18.11.2019 року інспекторами праці  за результатами інспекційного відвідування складено  акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК7403/926/НП (а.с.47-48) та вимогу  про надання документів №ХК7403/926/НД, яку  направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.49, 50).
У зв`язку із невиконанням вимоги від 18.11.2019  № №ХК7403/926/НД   інспектором праці  22 листопада 2019 року складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК7403/925/2НП (а.с.51-52) та  вимогу про надання документів №ХК7403/926/2НД та направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.53, 54).
Листом від 28.11.2019 року №11 ФОП ОСОБА_1 надано: витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань; паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ФОП; накази про прийняття працівників (трудові договори), повідомлення органів ДПС про прийняття працівників на роботу; табель обліку робочого часу за період: 01.08.19-22.11.19; договір ЦПХ, акт, платіжна відомість; договір оренди (а.с.14).
29 листопада 2019 року у зв`язку із невиконанням вимоги  від 22.11.2019 року  складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК7403/925/3НП (а.с.55-56) та вимогу  про надання документів №ХК7403/925/3НД та направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.57, 58).
06 грудня 2019 року складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ХК7403/926/3НП/АВ (а.с.59-64).
За результатом проведеного заходу видано припис про усунення виявлених порушень №ХК7403/926/3НП/АВ/П від 06.12.2019 р., зі строком усунення до 06.01.2020 року (а.с.65).
Припис направлено об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів та з повідомленням про вручення, накладна № 6100352338210 (а.с.66).
Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК7403/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС від  24 грудня 2019 року на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 гривень,  за допуск до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, що є порушенням частини першої та третьої ст.24 КЗпП України. (а.с.8-9).
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що надані сторонами докази свідчать про факт використання позивачем праці ОСОБА_2 без укладення трудового договору, що є порушенням вимог ст.24 КЗпП України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 7 Положення, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з пп.16 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.
Також, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877).
Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
У зв`язку із втратою чинності 14.05.2019 року постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та  Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
У відповідності до п. 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до змісту пп.3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.
Згідно п.п.6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.
За змістом п.п.11, 12, 14, 16-18 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено рішення Мінсоцполітики про затвердження форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у разі перевищення визначеного пунктом 10 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта або припису; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань; 12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Відповідно до п. 19-24 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У приписі зазначається строк для його виконання. У разі встановлення строку більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи щодо усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.
Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Так, положеннями ч.ч.2-5 ст.7 Закону № 877 визначено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Судовим розглядом встановлено, що 18.11.2019 р. під час здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 виявлено факт порушення позивачем вимог ч.1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю, а саме використання праці працівників без належного оформлення трудових відносин.  Вказані обставини підтверджується  наданим відповідачем   відеозаписом інспекційного відвідування 18.11.2019. 
Фактично на момент перевірки, встановлено, що ОСОБА_2 допущена до роботи без укладання трудового договору, що вбачається з їх особистих пояснень, а саме, що вона стажується два тижні на посаду продавця, працює не офіційно, заробітну плату не отримувала. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент перевірки позивачем надано цивільно-правовий договір про надання послуг від 11.11.2019 р.
Предметом договору є те, що ОСОБА_2 бере на себе зобов`язання здійснити викладку товару та прибирання приміщення магазину-буфету, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.16).
Суд зазначає, що посадові обов`язки ОСОБА_2 , у наданому цивільно-правовому договорі, відрізняються від наданих нею пояснень під час інспекційного відвідування.
На виконання зазначеного договору від 11.11.2019 р. позивачем надано копії акту здачі-приймання наданих послуг від 18.11.2019 року та платіжної відомості. Вказані документи надані лише на виконання вимоги від 18.11.2019 року. Крім того, суд відзначає, що ОСОБА_2 працює дві неділі, а послуги за договором надавались нею на протязі  семи днів.
Доводи  позивача, про те,  що   ОСОБА_2 працювала на підставі цивільно-правового договору є необгрунтованими, оскільки на момент проведення перевірки документів про працевлаштування працівника за трудовою угодою чи цивільно-правовою угодою державному інспектору надано не було, як і не надано жодних належних обґрунтувань та доказів об`єктивно існуючих причин, умов за яких угода не була надана.
Крім того позивачем не надано до матеріалів справи доказів отримання ОСОБА_2 нарахованих виплат у розмірі 805,00 грн., а також не надано доказів перерахування до податкового органу відповідних податків та зборів.
Наведене свідчить про факт використання праці ФОП   ОСОБА_1 без укладення трудового договору відповідно до вимог статті 24 Кодексу законів про працю України, за що встановлена відповідальність згідно з пунктом 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Головного управління Держпраці у Харківській  області від30.12.2019 № ХК7403/926/3НП/АВ/П/ТД-ФС про накладання на позивача штрафу у розмірі 125190,00 грн. за порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допуску до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади є обґрунтованою, оскільки складена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що регулюють спірні правовідносини, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення за участю позивача.  
Надаючи оцінку всім доводам обох сторін, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1     - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 по справі № 520/1032/2020  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Постанова складена в повному обсязі  10.06.20.