Справа № 128/3289/18
Провадження № 22-ц/801/390/2020
Категорія: 35
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року	Справа № 128/3289/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.
учасники справи: 
позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) Державна екологічна інспекція у Вінницькій області,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватне підприємство «Туристичне мисливсько – рибальське підприємство «Фауна», 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року постановлене у складі судді Ганкіної І. А., в м. Вінниці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-
в с т а н о в и в :
29 листопада 2018 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватне підприємство «Туристичне мисливсько – рибальське підприємство «Фауна» про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у якому ставила вимогу: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рахунок держави суму збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 32 000 грн.
Позов мотивовано тим, що 26 листопада 2017 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи на полюванні в межах лісових мисливських угідь ПП ТМРГ «Фауна» в кварталі 46 лісового масиву «Гущинецька дача» біля с. Гущинці, Калинівського району, Вінницької області, та маючи ліцензію на кабана № НОМЕР_1 , будучи в загоні здійснили постріл по козулі і поранили її, після чого собаки породи «Лайка» задушили поранену козулю. Ліцензії на козулю не було виписано. За цим фактом було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 85 КУпАП та направлено до суду. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року по справі № 132/4022/17 та Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року по справі №132/4028/17 провадження в справах про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрито, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Відтак відповідачі повинні відшкодувати шкоду, спричинену природі, на підставі ст. 42 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання.
Розрахунок збитків здійснено у відповідності до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 червня 2017 року № 301/222 та їх розмір становить 32 000 гривень, відповідачі в добровільному порядку відшкодувати їх відмовляються.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дійсно відповідачі, полюючи в мисливських угіддях та не маючи ліцензії на відстріл козулі, поранили козулю, яка потім була загризена собаками. Проте полювання відбувалося групою мисливців і рішенням Калинівського районного суду від 20 лютого 2019 року, задоволено позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області та стягнуто з ОСОБА_3 на рахунок держави у відшкодування шкоди за вбиту козулю 32 000 грн, виконавче провадження закрито в зв`язку з його повним виконанням. Оскільки шкода, спричинена природі, відшкодована, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її стягнення з відповідачів.
Не погодившись з таким рішенням, 24 січня 2020 року, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на момент полювання відповідачі не мали ліцензії на козулю, а твердження суду про те, що шкода за вбиту козулю була стягнута з ОСОБА_3 , не відповідають обставинам справи, оскільки з пояснень ОСОБА_4 , який приймав участь у полюванні, вбачається, що під час полювання проводилось два загони та було здобуто дві козулі, після чого мисливці зібрали кошти та купили ліцензію на козулю. 
Спір виник з приводу відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення правил використання об`єктів тваринного світу, а саме: здійснення полювання на козулю без ліцензії.
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.
По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:
26 листопада 2017 року було складено Акт, яким зафіксовано те, що 26 листопада 2019 року в урочищі «Гущинецька дача» в 46 кварталі собаки мисливські породи Лайка знайшли поранену козулю і загризли її. В козулі була перебита задня нога від попереднього полювання. Вікова група середньовічні, стать самець, вага тварини 25 кг. Свідки: старший єгер Біланчук, єгер ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (а.с. 7).
26 листопада 2017 року за групою мисливців здійснювалось полювання в межах лісових мисливських угідь ПП ТМРГ «Фауна» в кварталі 46 лісового масиву «Гущинецька дача» біля села Гущинці Калинівського району Вінницької області, по ліцензії на кабана №  НОМЕР_1 та було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення: № 001 на ОСОБА_4 , № 002 на ОСОБА_1 , № 003 на ОСОБА_3 та № 004 на ОСОБА_2 (а.с. 4). 
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 004 від 26 листопада 2017 року складеного за ч. 2 ст. 85 КУпАП, відносно ОСОБА_2 слідує, що 26 листопада 2017 року ОСОБА_2 , по факту полювання в межах лісових мисливських угідь ПП ТМРГ «Фауна» в кварталі 46 лісового масиву «Гущинецька дача» біля с. Гущинці, Калинівського району, Вінницької області по ліцензії на кабана № 061131, будучи в загоні здійснив постріл по козулі (самець, середньовічний, вага тварини – 25 кг) і поранив її (а.с. 6).
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 002 від 26 листопада 2017 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається що він 26 листопада 2017 року близько 11 год. 30 хв. в межах лісових мисливських угідь ПП ТМРГ «Фауна» в кварталі 46 лісового масиву «Гущинецька дача» біля с. Гущинці, Калинівського району, Вінницької області, полював по ліцензії на кабана № НОМЕР_1 із собаками породи «Лайка», після пострілу в загоні його собаки загризли поранену козулю, що підтверджується написаними ним власноруч поясненнями (а.с. 5).
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року у справі № 132/4022/17, провадження по справі за ч. 2 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду цих справ строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 8)
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року (справа № 1232/4028/17), провадження по справі за ч. 2 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду цих справ строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП (зворот а.с.8).
Згідно Розрахунку розміру збитків завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України») загальна сума збитків за вбивство козулі становить 32 000,00 грн (а.с. 9).
Положеннями ст. 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.
Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно ст. 30 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини.
Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається зі змісту Постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року у справі № 132/4022/17, судом встановлено, що 26 листопада 2017 року громадянин ОСОБА_1 полював згідно ліцензії № НОМЕР_1 на кабана із собаками породи «Лайка», після пострілу в загоні, його собаки загризли козулю, чим порушив п. п. 1, 6, 7 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП, визнав свою вину, також його вина доведена матеріалами справи (а.с. 8).
Як вбачається зі змісту Постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року (справа № 1232/4028/17), судом встановлено, що 26 листопада 2017 року громадянин ОСОБА_2 полював згідно ліцензії № НОМЕР_1 на кабана, проте застрілив без дозволу козулю, чим порушив п. п. 1, 7 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання». Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП, свою вину визнав, також його вина доведена матеріалами справи (зворот а. с. 8) 
Таким чином, факт полювання, факт вбивства козулі без наявності відповідної ліцензії та причетність до цього ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлені постановами суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, а тому доказуванню не підлягають.
У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року (справа № 132/4403/18), яким задоволено позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_3 , та стягнуто з ОСОБА_3  на рахунок Держави суму збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 32 000 грн (а.с. 117 – 121), - встановлено, що 26 листопада 2017 року ОСОБА_3  полював згідно ліцензії № НОМЕР_1  на кабана, будучи в загоні, здійснив постріл по козулі поранив її, після чого собаки породи «Лайка» задушили поранену козулю. 10 травня 2019 року після апеляційного перегляду, вказане рішення суду набрало законної сили.
За фактом вбивства козулі було складено Акт (а.с.7), в якому чітко зафіксовано, що вбито одну козулю: група середньовікові, стать самець, вага 25 кг. Будь-яких інших об`єктивних даних, які б свідчили про те, що під час полювання групи мисливців було вбито дві особини козулі, як про те стверджує в апеляційній скарзі позивач, - матеріали справи не містять. Пояснення ОСОБА_4 (а.с. 7 на звороті) не можуть слугувати доказом вбивств двох особин козулі, так як офіційних документів, які б зафіксували цей факт, матеріали справи не містять 
Отже, судом першої інстанції, з урахуванням матеріалів справи, дати полювання, змісту протоколів про адмінітсративне правопорушення, судових рішень, прийнятих вже з цього питання, обставин полювання (наявність однієї ліцензії на чотирьох на кабана) та вбивства козулі, - вірно встановлено, що 26.11.2017 року група мисливців: ОСОБА_4 . ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , полювали в межах лісових мисливських угідь ПП ТМРГ «Фауна» в кварталі 46 лісового масиву «Гущинецька дача» біля с. Гущинці, Калинівського району, Вінницької області по ліцензії на кабана № 061131 та при цьому поранили козулю, яку вже поранену загризли собаки породи «Лайка».
Порядок виконання солідарного обов`язку боржників встановлений ст. 541, 543, 544 ЦК України. Відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами, відбувається за правилами ст. 1190 Цивільного кодексу, якою також передбачено солідарну відповідальність.
Як уже зазначалося вище, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року (справа № 132/4403/18), задоволено позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_3 , та стягнуто з ОСОБА_3 на рахунок Держави суму збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 32 000 грн (а.с. 117 – 121), рішення суду виконано в повному обсязіа.с.123-126).
Отже, оскільки шкода природі була заподіяна спільними діями групи осіб, один з яких ( ОСОБА_3 ) вже відшкодував спричинені збитки на підставі судового рішення, тому, з урахуванням положень статей 1190 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову до інших солідарних боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2019 року, - залишенню без змін.
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту  1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області залишити без задоволення. 
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                               Т. М. Шемета

Судді:                                  О. Ю. Береговий 

О. С. Панасюк