Постанова
Іменем України
 
30 березня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 125/1545/16-ц
провадження № 61-20164св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2019 року у складі судді      Порощука П. П. та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про переведення прав та обов`язків покупця.
 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що після смерті батька вона успадкувала майновий пай у пайовому фонді майна КСП ім. Щорса с. Гайове Барського району та отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_2. Вказує, що відповідачі у червні 2014 року продали свої майнові паї ОСОБА_4 . Вважає, що укладені договори купівлі-продажу майнових паїв порушують вимоги статті 362 ЦК України, адже вона як співвласник майна має переважне право перед іншими особами на його купівлю. Позивач внесла на депозитний рахунок суду загальну суму коштів за договорами купівлі-продажу, що становить 773,00 грн.
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила перевести на неї права та обов`язки покупця майнових паїв у пайовому фонді майна КСП ім. Щорса с. Гайове в ТОВ «Лан», належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 на суму 3 134,00 грн, серії НОМЕР_4 на суму 4 957,00 грн (або 0,21 %), серії НОМЕР_5 на суму 110 582,00 грн, вказавши у рішенні суду про зміну покупця за укладеними договорами купівлі-продажу від 16 травня 2014 року.
 
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня        2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що вона є співвласником майна в пайовому фонді майна КСП ім. Щорса с. Гайове ТОВ «Лан» с. Гайове, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про переведення на неї прав покупця за договорами купівлі-продажу.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки позивач є власником майнового паю, засвідченого відповідним документом - свідоцтвом про право власності на майновий пай у пайовому фонді майна КСП ім. Щорса с. Гайове (правонаступник СТОВ «Лан»), не пов`язаного з виділеним у натурі майном, - підстав вважати, що вона є співвласником частки у праві спільної часткової власності колективного підприємства немає.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня           2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що під час розгляду справи суди навіть не намагалися проаналізувати її вимоги на їх відповідність положенням Конституції України, Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указу Президента України від 29 січня            2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Рекомендаціям щодо порядку здійснення прав спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств, Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. Зі змісту постанови апеляційного суду вбачається звичайне дублювання рішення суду першої інстанції і жодного мотиву відхилення, чи навіть посилання на її аргументи викладені в апеляційній скарзі. Рішення судів фактично ґрунтуються на постанові Верховного Суду у справі № 368/2048/15-ц, яка не є ідентичною справі за її позовом, а висновок, який зробив суд у одній конкретній справі не є усталеною практикою розгляду справ певної категорії. 
 
Учасники справи своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.
 
Обставини встановлені судами
 
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 12 грудня 2002 року          ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_5 майновий пай у пайовому фонді майна КСП ім. Щорса с. Гайове Барського району (правонаступник сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лан» с. Гайове Барського району), вартість майнового паю 6 106,00 грн. 24 травня 2011 року вона отримала свідоцтво на майновий пай члена КСП серії В № 39, її частка визначена в розмірі 6 106,00 грн або 0,26 % (а.с.7).
 
16 травня 2014 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 придбав майновий пай КСП ім. Щорса с. Гайове в ТОВ «Лан» с. Гайове номінальною вартістю на 28 березня 2011 року 10 582,00 грн, (майновий сертифікат) серії НОМЕР_5.
 
Цього ж дня ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 придбав майновий пай КСП          ім. Щорса с. Гайове в ТОВ «Лан» с. Гайове номінальною вартістю на 28 березня       2011 року 4 957,00 грн та майновий пай номінальною вартістю на 28 березня          2011 року 3 134,00 грн, (майновий сертифікат) серії НОМЕР_6 та майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 відповідно.
 
Рішенням Барського районного суду Вінницької області у задоволенні позову    ОСОБА_4 , ОСОБА_6 до спілки співвласників майна реорганізованого КСП     ім. Щорса с. Гайове ТОВ «Лан» про визнання права власності на майно, витребування майна, стягнення понесених судових витрат, відмовлено.
 
За інформацією Гаївської сільської ради Барського району Вінницької області            від 29 травня 2015 року № 129, на підставі Закону України «Про об`єднання громадян», рішенням зборів засновників від 10 квітня 2001 року створено Спілку громадян співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове Барського району, на цей час інформація про зазначену Спілку у сільській раді відсутня, оскільки документи про її припинення чи функціонування відсутні.
 
Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на майновий пай. Рішення набрало законної сили       16 травня 2017 року.
 
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та свідоцтв про право власності на майновий пай. Рішення набрало законної сили 20 березня         2019 року.

 
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Відповідно до частини другої статті 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
 
За змістом статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.
 
Статтею 2 Указу Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено здійснення комплексу організаційних заходів, зокрема щодо запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.
 
Відповідно до пункту 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, чинного на час виникнення спірних правовідносин, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.
 
За змістом пункту 15 вказаного Порядку при виділенні майнових паїв в натурі окремим особам при виділенні майна в натурі у їх індивідуальну власність чи групі осіб у спільну часткову власність у їх свідоцтвах про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства вчиняється відповідна відмітка. Свідоцтва з зазначеними відмітками про виділення майна в натурі у відповідну власність можуть бути підставою для оформлення співвласниками права власності на зазначене майно в установленому порядку.
 
Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
 
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
За змістом статей 5, 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника у колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСГП набуває лише після припинення членства у підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
У справі, що переглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що члени    КСП ім. Щорса с. Гайове в ТОВ «Лан» с. Гайове ОСОБА_2 та ОСОБА_3  відчужили  ОСОБА_4  свої паї членів колективного сільськогосподарського підприємства за майновими сертифікатами. Свідоцтва про право власності на майнові паї  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять жодних відміток про належність їм на праві спільної часткової власності будь-якого конкретного майна як індивідуально визначеного об`єкта.
 
Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки до виділення на зазначені майнові сертифікати у передбаченому законом порядку конкретного майна усі вони є лише співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна, а тому і положення статті 362 ЦК Українина них не поширюються.
 
Вирішуючи спір, суди, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшли правильного висновку про відмову у позові, оскільки до виділення на майновий сертифікат у передбаченому законом порядку конкретного майна його власник є лише власником майнового паю.
 
Право на майновий пай виникає у члена КСП, засвідчується відповідним документом - майновим сертифікатом і не пов`язується з конкретним майном до його виділення в натурі. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до укладення договорів купівлі-продажу із ОСОБА_4  були власниками майнового паю, засвідченого відповідним документом, - свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП ім. Щорса с. Гайове ТОВ «Лан» с. Гайове», не пов`язаного з виділеним у натурі майна, підстав вважати що вони є співвласниками частки у праві спільної часткової власності колективного підприємства немає. 
 
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду                 від 19 лютого 2020 року у справі № 607/9325/17 (провадження № 61-9781св19),          від 05 вересня 2018 року у справі № 700/474/15-ц (провадження № 61-10699св18),      від 11 серпня 2018 року у справі № 189/1966/15-ц (провадження № 61-32439св18),     від 28 лютого 2018 року у справі № 368/2048/15-ц (провадження № 61-5700св 18).
 
Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі; враховуючи правомірний правовий результат вирішення спору судами першої та апеляційної інстанцій, підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня        2019 рокута постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                           О. В. Ступак
 
                                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                              Г. І. Усик