ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/21474/19                                                          Суддя суду 1 інстанції: Шаренко С.Л. 
Провадження № 33/818/114/20 
                        
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості розгляду матеріалів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1973 року народження, громадянка України, мешканка м. Харкова -

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з конфіскацією тютюнових виробів, вилучених з незаконного обігу 23.10.2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.
       Судом встановлено, що 23.10.2019 року, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 здійснювала незаконну реалізацію тютюнових виробів з торгівельного лотка, який розташований за адресою: м. Харків, ТЦ «Барабашово», біля входу до станції метро., без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Крім того, 26.10.2019 року, приблизно о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1 здійснювала незаконну реалізацію тютюнових виробів з торгівельного лотка, який розташований за адресою: м. Харків, ТЦ «Барабашово», біля входу до станції метро., без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню 
       Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 лише 16.12.2019 року подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
        ОСОБА_1 не одноразово повідомлялась про розгляд справи в суді апеляційної інстанції шляхом направлення повісток та SMS-повідомленням.
В судові засідання не прибувала, у зв`язку з чим справа неодноразово переносилась.
        ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги 01 квітня 2020 року до апеляційного суду не з`явилися, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.
Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. 
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       Таким чином ОСОБА_1 не позбавлена були обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно ОСОБА_1 , отже нехтування нею своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, закон пов`язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.
З тексту оскарженої постанови вбачається, що ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 04.12.2019 року та надавала суду свої пояснення.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 16 грудня 2019 року, про що свідчить штемпель районного суду (а.с. 27), тобто з пропуском встановленого строку апеляційного оскарження понад 10 днів та разом з цим ОСОБА_1 не заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року.
За таких обставин приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року підлягає поверненню особі, що її подала.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року повернути особі, що її подала разом з доданими матеріалами через суд першої інстанції в зв`язку з відсутність клопотання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя -                                                         Я.В. Чопенко