Дата документу 25.03.2020 Справа № 333/5772/13-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 333/5772/13 Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко А.Г. Провадження №22-ц/807/558/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 березня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря 	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Путій Д.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року у справі за заявою Акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Комунарському району м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариство «Райфайзен Банк Аваль», адвокат Вуйка В.В. (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Комунарському району м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2014 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення яким позов задоволено частково.
Звернуто стягнення на предмет договору іпотеки від 29 грудня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Баргазли І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 10487 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 у розмірі 1/2 її частини та ОСОБА_1 у розмірі Ѕ її частини шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. 
За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за вказаним кредитним договором станом на 30 червня 2013 року в розмірі 233 809,39 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту - 104 915 грн; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 60 620,75 грн; пеня за несвоєчасну сплату платежу по тілу кредиту та відсотках - 68 273,64 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2014 року у цій справі касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2014 року залишити без змін.
У червні 2019 року представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк аваль», адвокат Вуйка В.А. звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заява обґрунтована тим, що строк пред`явлення виконавчого документу було пропущено у зв`язку з організаційними кадровими змінами у структурі Запорізької регіональної дирекції АТ „Райфайзен Банк Аваль". Також зазначає, що у зв`язку з територіальним переміщенням підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями, звільнення та переміщення працівників Банку, а також з кількістю справ виконавчого провадження на виконанні у одного працівника, ускладнили роботу по своєчасному пред`явленню виконавчих листів до виконання.
Із урахуванням зазначеного заявник просив суд: визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа № 333/5772/13-ц виданого 31 жовтня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/17-08/1739-10 від 29.12.2005р. у розмірі - 233809,39 грн. - шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 у розмірі Ѕ її частини та гр. ОСОБА_1 у розмірі Ѕ її частини .
Поновити строк АТ «Райффайзен Банк Аваль» для пред`явлення виконавчих листів № 333/5772/13-ц виданих 31 жовтня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/17-08/1739-10 від 29.12.2005р. у розмірі - 233809,39 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 у розмірі Ѕ її частини та гр. ОСОБА_1 у розмірі Ѕ її частини - для примусового виконання.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.
Поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за Кредитним договором № 014/17-08/1739-10 від 29.12.2005р. у розмірі - 233809,39 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 у розмірі Ѕ її частини та гр. ОСОБА_1 у розмірі Ѕ її частини.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значеня для справи та порушення порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції від 29 вересня 2019 року скасувати. У задоволенні заяви ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» пропустило строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання без поважних причин, а тому суд безпідставно поновив цей строк.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року було задоволено заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про заміну сторони правонаступником. Замінено Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал» про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено Товриство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Юніон Капітал» .
Відзиву у порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надано.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи ( а.с. 30 т. 2 ) до апеляційного суду не з`явились. Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал» на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій прохає розглядати справу без його участі (а.с. 48 т. 2). 
Справа до розгляду апеляційним судом була призначена на 25 березня 2020 року на 17. 00 годину. На зазначаний час будь-яких заяв про відкладеня розглляду справи від ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересех та в інтересах ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду не надходило. 
Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Апеляційне провадження було відкрито 28 січня 2020 року. В судовому засіданні апеляційного суду 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Трачук Н.І. були присутні та надавали пояснення у справі ( а.с. 26-27 т. 2).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Зважаючи на вказане, колегія суддів у відповідності до положень ч. 2 ст. 272 ЦПК України, здійснила апеляційний розгляд у відсутності учасників справи. 

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню. 
За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції мотивоване тим, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання було пропущено з поважних причин у зв`язку з організаційними кадровими змінами у структурі Запорізької регіональної дирекції АТ„Райфайзен Банк Аваль", у зв`язку з територіальним переміщенням підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями, звільнення та переміщення працівників Банку, що ускладнили роботу по своєчасному пред`явленню виконавчих листів до виконгання, що є підставою для поновлення пропущеного строку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Судом установлено, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2014 року рішення Комунарського районногог суду м. Заппоріжжя від 27 лютого 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення яким позов задоволено частково.
Звернуто стягнення на предмет договору іпотеки від 29 грудня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Баргазли І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 10487 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 у розмірі 1/2 її частини та ОСОБА_1 у розмірі Ѕ її частини шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. 
За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задоволено вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором від 29 грудня 2005 року станом на 30 червня 2013 року в розмірі 233 809,39 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту - 104 915 грн; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 60 620,75 грн; пеня за несвоєчасну сплату платежу по тілу кредиту та відсотках - 68 273,64 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

31 жовтня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 333/5772/13-ц (а.с. 188 зворот, а.с. 190).

Постановами державного виконавця від 18 грудня 2015 року, виконавчий лист № 333/5772/13-ц від 31 жовтня 2014 року повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що законом встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно згідно Закону України про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті (а.с.193, а.с. 188 зворот).

Відповідачем добровільно рішення суду по справі № 333/5772/13-ц не виконувалось, у зв`язку з чим АТ « Райффайзен Банк Аваль» 01 квітня 2019 року повторно звернулось до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження.
         Повідомлненням від 19 квітня 2019 року № 17696-10-16.3-34 повернуто виконавчий лист № 333/5772/13-ц від 31 жовтня 2014 року  стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 189). 
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час набрання рішенням законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.
Статтею 23 Закону України "Про виконавче провадження" передбачалось, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. 
Крім того, ч. 1 ст. 12 Закону України № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. В силу п. 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону № 1404-VІІІ, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
При цьому, доведеність причин пропуску цього строку, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, покладається на заявника. 
        Виконавчий лист виданий 31 жовтня 2014 року  на підставі рішення від 27 лютого 2014 року. Виконавчий лист щодо стягнення боргу з  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1  шляхом звернення стягнення  на квартиру за адресою:  АДРЕСА_1   перебував на виконанні у Комунарського відділу державної виконавчої служби Заппорізького міського управління юстиції та 18 грудня 2015 року державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі  п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50  Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 188 зворот).
В даному випадку, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання повторно почав перебіг з 18.12.2015 року та закінчився 18.12.2018 року.
В своїй заяві Акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», представник адвокат Вуйка В.В., як на причину пропуску строку пред`явлення виконавчого документа на виконання, посилається на те, що строк пред`явлення виконавчого документу було пропущено у зв`язку з організаційними кадровими змінами у структурі Запорізької регіональної дирекції АТ „Райфайзен Банк Аваль". Також зазначає, що у зв`язку з територіальним переміщенням підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями, звільнення та переміщення працівників Банку, а також значна кількість справ виконавчого провалдження на виконанні у одного працівника, ускладнила роботу по своєчасному пред`явленню виконавчих листів до виконання. 
У частині шостій статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача. 
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.
Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Частиною першою  статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Romanczyk v. France (Romanczyk проти Франції),
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини також нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (справи "Іммобільяре Саффі" проти Італії",  від 28 липня 1999 року, "Горнсбі проти Греції" від 19 березня1997 року).
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року). Крім того, було б незрозуміло, якби стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Шмалько проти України" рішення від 20 липня 2004 року), а також існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено. 
Рішення суду в добровільному порядку виконано не було, заборгованість відповідачами не погашена. Отже, виходячи з обставин по справі та враховуючи, що АТ «Райффайзен Банк Авль» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал позбавлена можливості виконати судове рішення, висновки суду щодо наявності підстав для поновлення строку для пред`явленням виконавчого листа до виконання є обґрунтованими. 
Доводи та вимоги, викладені ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2   в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Чинним законодавством передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що зазначені Банком та встановлені судом першої інстанції причини є доведеними та поважними, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.
Повна постанова складена 27 березня 2020 року.
Головуючий, суддя  	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.  	Кочеткова І.В.