Номер провадження: 22-ц/813/5698/20 
Номер справи місцевого суду: 522/2881/17
Головуючий у першій інстанції Бескровний  Я. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах: 

головуючого судді: Драгомерецького М.М.
суддів колегії: Дрішлюка А.І.,
Громіка Р.Д., 
при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання, про причину неявки суду не повідомлено, заяву про розгляд справи за його відсутності не надано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права. 
Справу призначено до розгляду на 10 червня 2020 року із викликом учасників справи.
Згідно Указу Президента України від 13 березня 2020 року №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02 квітня 2020 року та за №4 від 08 квітня 2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частин першої, другої статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 судові повістки надсилались на усі відомі суду адреси, однак уся судова кореспонденція поверталась до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» та «адресат відсутній». 
Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
10 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява адвоката Гоцeленкf С.В. в інтересах ОСОБА_1 про відкладення, призначеного на 10 червня 2020 року, розгляду справи.
Апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи з огляду на наступне.
Частинами першою – третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
14 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №9901/43/19, зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного документу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.
Матеріалами справи не підтверджується наявність електронного цифрового підпису у вищевказаній заяві про відкладення розгляду справи. Крім того, вказана заява про відкладення розгляду справи містить відомості щодо відсутності електронного цифрового підпису цієї заяви.
Згідно приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. 
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла до висновку розгляд справи за відсутності сторін.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим  розглянути справу за відсутності її учасників.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 11 червня 2020 року. 
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи позивач та його адвоката повторно не з`явились у судове засідання без поважної причини, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає право суду залишити позовну заяву без розгляду.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки при постановленні своєї ухвали місцевим судом було порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З наведеної імперативної норми вбачається, що у разі визнання судом причини неявки позивача та його представника неповажною, суд повинен був провести розгляд справи за їх відсутності, а у разі необхідності їх особистої присутності в судовому засіданні викликати їх на підставі п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для надання особистих пояснень, проте вказаного зроблено не було.
Частина 2 ст. 223 ЦПК України встановлює визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Як вбачається із матеріалів справи до судового засідання 06 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 та його адвокат Рабзі О.Ю. не з`явились, про час та місце розгляду справи адвокат сповіщався належним чином (т. 2 а. с. 130).
05 грудня 2019 року від адвоката позивача ОСОБА_1 – Рабзі ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його хворобою (т. 2 а. с. 132).
Розгляд справи було відкладено на 24 січня 2020 року.
Судову повістку було надіслано лише на адресу адвоката та її було отримано 30 грудня 2019 року (т. 2 а. с. 136).
24 січня 2020 року до суду надійшло клопотання адвоката Гоцуленка С.В. в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та наданні матеріалів справи для ознайомлення (т. 25 а. с. 140 - 141). 
З огляду на вище наведене судова колегія приходить до висновку, що неявка позивача, якого про час та місце розгляду справи сповіщено не було, та його адвоката в судове засідання 24 січня 2020 року не може вважатися повторною.
Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Здійснивши аналіз указаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є:
1. повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;
2. повідомлення позивача про судове засідання належним чином;
3. відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;
4. нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;
5. від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За відсутності ознак повторності неявки позивача у судове засідання, суд першої інстанції не вправі був залишати позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Однак, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що неявка позивача у судові засідання 06 грудня 2019 року та 24 січня 2020 року не є повторною, тому ухвала Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст. 379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року скасувати. 
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
Повне судове рішення складено: 11 червня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Р.Д.Громік