ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 р. 	Справа № 1840/3577/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                        Бершова Г.Є.,
суддів:                                                            Катунова В.В., Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Сумського обласного військового комісаріату на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 1840/3577/18 (головуючий 1 інстанції Глазько С.М.., повний текст складено 19.04.2019) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому з урахуванням уточнення позовних вимог від 27.11.2018 просив:
- визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо встановлення розміру пенсії 70% грошового забезпечення замість 80% грошового забезпечення;
- визнати неправомірними дії Сумського обласного військового комісаріату щодо самовільного виключення із складу грошового забезпечення всіх додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у строгій відповідності до ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ, з урахуванням педагогічного стажу та всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме:
а) визначити розмір посадового окладу з урахуванням педагогічного стажу (ст. 57 Закону України «Про освіту» 1991 року);
б) доплати:
- за науковий ступінь кандидата військових наук 15% посадового окладу;
- за вчене звання доцента 25% посадового окладу;
- за виконання особливо важливих завдань 50% від суми 3-х основних видів грошового забезпечення (посада, звання, вислуга);
- за секретність 15% посадового окладу;
- премії (на сьогодні 380% посадового окладу, відповідно наказу МО України № 44 з 01.01.2016) та передати її до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області для проведення перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно максимального розміру пенсії 80% грошового забезпечення, виплатити недоплату, з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації за своєчасно не виплачені кошти, відповідно ст.ст. 1-4 Закону України № 2050-III.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у строгій відповідності до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зазначенням наступних складових:
а) посадового окладу;
б) за військове звання;
в) за вислугу років;
г) доплати:
- за науковий ступінь кандидата військових наук 5% посадового окладу;
- за вчене звання доцента 5% посадового окладу;
- за виконання особливо важливих завдань 50%;
- надбавки за таємність 15%;
- премії 10%.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для проведення перерахунку пенсії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.
Позивач, ОСОБА_1 , не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині розмірів додаткових видів грошового забезпечення (доплат) та строків перерахунку і виплати пенсії та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Для здійснення перерахунку пенсій, відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі списків, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області були складені передбачені Порядком №45 довідки про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 року та надіслані до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (у тому числі і на ОСОБА_1 ).
У передбаченій Порядком №45 довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , були зазначені наступні види грошового забезпечення:
посадовий оклад - 7750,00 грн.;
оклад за військовим званням - 1480,00 грн.;
надбавка за вислугу років 50% - 4615,00 грн.
Усього: 13845,00 грн.
Позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що відповідач протиправно визначив, як складові, так і розміри сум у вищевказаній довідці, у зв`язку з чим і звернувся до суду для відновлення своїх порушених прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, були скасовані нормативно-правові акти, які поширюються на дані правовідносини, акти стали нечинними з 05.03.2019 (дата прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом) у зв`язку з чим, вказана довідка повинна бути видана станом на вказану дату, оскільки до вказаної дати вищевказані нормативно-правові акти вважаються діючими та правомірними.
Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-XII від 09.04.1992 (далі – Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За правилами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393”, затвердженого Постановою КМ України № 45 від 13.02.2008 пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2-3 цього Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовцям здійснюється в порядку встановленому законодавством, чинним на час його проведення. Підставою для перерахунку пенсій є зміна розміру складових грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 у справі № 753/23503/16.
Колегією суддів враховується що Постановою КМ України № 704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” затверджено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схеми тарифних розрядів за типовими посадами для осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акту; додаткові види грошового забезпечення, а також розміри надбавки за вислугу років.
Отже, даним актом Кабінету Міністрів України змінені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, що відповідно до чинного законодавства є підставою для проведення перерахунку раніше призначених пенсій.
У зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Кабінет Міністрів України прийняв рішення про перерахунок раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” у редакції, чинній на час проведення позивачу перерахунку пенсії, визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Згідно з п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Наступний етап перерахунку на підставі Постанови № 704 полягав у тому, що пенсійний орган склав списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Матеріалами справи встановлено, що для здійснення перерахунку пенсій, відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, Сумським обласним військовим комісаріатом на підставі списків, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області були складені передбачені Порядком №45 довідки про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 року та надіслані до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (у тому числі і на ОСОБА_1 ).
У передбаченій Порядком №45 довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 були зазначені наступні види грошового забезпечення:
посадовий оклад - 7750,00 грн.;
оклад за військовим званням - 1480,00 грн.;
надбавка за вислугу років 50% - 4615,00 грн.
Усього: 13845,00 грн.
Отже, у поданій Сумським обласним військовим комісаріатом довідці зазначені всі види грошового забезпечення, передбачені чинними на момент складення вказаної довідки п. 1 Постанови № 103 та п. 5 Порядку № 45.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям Постанови № 704, станом на березень 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії з дотриманням вимог законодавства, чинного на момент виникнення права на такий перерахунок.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Відповідно до частини першої ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Відтак, пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05.03.2019.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, скасування наведених положень підзаконних актів не встановлює для ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки Сумський обласний військовий комісаріат керувався чинними приписами Постанови № 103 та Порядку № 45 на момент надання довідки.
Визнання нечинними у подальшому пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05.03.2019, оскільки цей факт не розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між позивачем та Сумським обласним військовим комісаріатом до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.
Судовим розглядом встановлено, що позивач з 05.03.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами про видачу нової довідки не звертався, а тому відповідач діяв у межах своїх повноважень та прав позивача не порушив.
Колегією суддів враховується, що специфіка призначення та перерахунку пенсій військовим пенсіонерам полягає у тому, що розмір пенсій, які призначаються за Законом, знаходиться у пропорційному відношенні до розміру грошового забезпечення за посадою, яку пенсіонер займав на момент звільнення зі служби або за відповідною посадою (при перерахунку пенсії).
До 01.01.2017 на законодавчому рівні закріплено правило, згідно якого підставою для проведення перерахунку пенсії була фактична зміна видів грошового забезпечення (введення додаткових видів грошового забезпечення або підвищення рівня грошового забезпечення).
Водночас після прийняття Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” № 1774-VIII від 06.12.2016, яким внесені зміни до частини четвертої статті 63 Закону, підставою для перерахунку пенсії зазначено рішення Кабінету Міністрів України, до повноважень якого належить визначення на яких умовах та в якому розмірі слід здійснити перерахунок пенсії. Отже, саме Кабінет Міністрів України за наявності фінансових можливостей держави визначає підстави коли може бути проведено перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена за нормами Закону, але в будь-якому випадку з урахуванням закріплених в Преамбулі Закону вимог щодо гідного пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.
У контексті спірних правовідносин таке рішення про перерахунок пенсії прийнято Урядом України у формі Постанови № 103 та на виконання вказаної постанови було проведено перерахунок пенсії усім категоріям осіб, які мають право на пенсію за Законом. Отже, проведення наступного перерахунку пенсії буде наслідком прийняття Кабінетом Міністрів України нового рішення про перерахунок пенсії.
Отже, визнання протиправним та нечинним пунктів 1, 2 Постанови № 103 за відсутності рішення Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсії не створює для Сумського обласного військового комісаріату обов`язку скласти нової довідки про розмір грошового забезпечення.
Таким чином, у випадку, коли спеціальним Законом передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку повторно вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії.
Внесення змін до Порядку № 45, які визнані протиправними та такими, що не відповідають законодавчим актам вищої юридичної сили, не зобов`язує органи владних повноважень застосовувати законодавчі акти вищої юридичної сили та положення Порядку № 45 у попередній редакції.
Чинна редакція статі 63 Закону не містить положень про підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, вказуючи лише на право на перерахунок пенсії за умови прийняття відповідного Урядового рішення.
При цьому, колегією суддів враховується, що в абзаці 4 пункту 3 рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2001 від 19.06.2001 зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.
У абзаці 10 пункту 2.1 рішення № 1-42/2011 від 26.12.2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
Окремо у рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України підкреслив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня. Конституційний Суд України виходив із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права, обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.
Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні “Великода проти України” від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Згідно з ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі “Ейрі проти Ірландії” констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі “Kjartan Asmundsson проти Ісландії” від 12.10.2004.
Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Щодо застосування положень Порядку № 45 у попередній редакції, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що важливим питанням у межах спірних правовідносин є проблема застосування акта, який був визнаний протиправним та нечинним за рішенням суду, а тому припинив свою дію. За загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або змінені; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення регулювання відповідних правовідносин.
Аналогічна позиція міститься у пункті 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005. Таке ж положення міститься у пункту 2.36 наказу Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 “Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів”, в якому зазначено, що визнання нормативно-правового акта таким, що втратив чинність, не поновлює дію актів, які в свою чергу визнані ним такими, що втратили чинність, а також не узгоджується з положеннями Указу Президента України “Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” № 503/97 від 10.06.1997.
Отже, визнання протиправним та нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не зумовлює відновлення дії попередньої редакції норм Порядку № 45.
У свою чергу, оскільки Порядком № 45 (додаток 2 до Постанови) не унормовано порядок видачі довідки про грошове забезпечення з урахуванням всіх (додаткових) видів грошового забезпечення, відмова у видачі такого документа не може визнаватися протиправною, оскільки в даному випадку право на перерахунок пенсії залежить від механізму його реалізації - прийняття відповідного рішення Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсії відповідним категоріям військовослужбовців з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за посадою.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до помилкових висновків, неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 1840/3577/18 – скасувати в частині задоволених позовних вимог.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 1840/3577/18 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко