ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12166/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

     15 червня 2020 року                                                                        м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                      Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                            Єгорової Н.М.,
                                                                                                           Сорочка Є.О.
   при секретарі                                                                                 Григорук В.С.,                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

                                                     В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.
30 березня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від ОСОБА_4 (третя особа, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача), в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції - без змін.
В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явилась апелянт та її представники, свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, представники також підтримали апеляційну скрагу.
Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.
ОСОБА_4 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкції власних квартир №1 та № 2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. по АДРЕСА_4 » (а.с. 180-185, том І).
Дані, внесені до декларації, перевірено за повнотою та внесено до єдиного реєстру (19.06.2012 року №ЧВ 08212101377).
На підставі колективного звернення громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 12.11.2015 року управлінням ДАБІ у Чернівецькій області проведено перевірку щодо дотримання ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час будівництва об`єкту «Реконструкції власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. по АДРЕСА_4 ».
В ході перевірки встановлено, що будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_4 проводилися без належно затвердженого проекту.
За результатами перевірки, 24.11.2015 року складено акт перевірки (а.с. 85-87, том І), протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 90-91, том І) та видано ОСОБА_4 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким необхідно було вжити заходів для усунення порушень містобудівного законодавства на об`єкті «Реконструкції власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. по АДРЕСА_4 » та привести об`єкт у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Термін виконання до 24.01.2016 року (а. с. 88-89, том І).
Постановою від 01.12.2015 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 7, 12 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 6800 грн (т. 1 а. с. 92-93).
Разом з тим, припис ОСОБА_4 не виконано, а навпаки, подано заяву від 16.02.2016 року №1024-1.20/4-16-К, якою повідомлено, що на теперішній час він не є власником об`єкта (а.с. 94, том І). На підтвердження надано копію укладеного 30.12.2015 року та посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. договору дарування, за яким обдаровуваною є малолітня ОСОБА_5 (а.с.95, том І). Одночасно, 30.12.2015 року нотаріусом здійснено державну реєстрацію речових прав на відповідний об`єкт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 794922773101) за ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою номер 56964324 (т. 1 а.с. 105).
З даного договору вбачається, що за ним подаровано 44 /100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 , які складаються з приміщення квартири під номером 1 , яка складається з чотирьох кімнат, загальною площею 174,7 кв. м, житловою площею 82,3 кв. м. 
Зазначено, що 44/100 часток житлового будинку належать дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, викладеного на спеціального бланку СТВ №387858, виданого Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області 14.12.2015 року, індексний номер 49758153. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 14.12.2015 року за реєстраційним номером 794922773101, номер запису про право власності 12360498. Як видно з договору, наведені дані у ньому зазначено з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2015 року, індексний номер витягу 49761642. 
З наведеного вбачається, що реєстраційний номер НОМЕР_2 , за яким 44/100 часток житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 , відповідає реєстраційному номеру відчуженого об`єкта за договором дарування. Відтак даний номер ідентифікує даний об`єкт, як окремий об`єкт нерухомості.
Водночас, в матеріалах справи містяться надані Держархбудінспекцією інформаційні довідки №56964324 та №56964046 датовані 08.04.2016 року. Запити здійснено за РНОКПП фізичних осіб: у витягу  №56964324 - за РНОКПП ОСОБА_5 , а у витягу №56964046 - за РНОКПП ОСОБА_4 . 
З наведених інформаційних довідок суд першої інстанцїі встановив, що станом на 08.04.2016 року ОСОБА_5 є власником 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 (довідка № НОМЕР_3 ), в той час, як ОСОБА_4 є власником квартир № 1 ( 56,0 кв . м) та № 2 ( 52,3 кв. м), що в будинку АДРЕСА_4 . 
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про здійснення 14.12.2015 року реєстрації за ОСОБА_4 речових прав на 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 , який є результатом реконструкції квартир № 1 (56,0 кв . м) та № 2 ( 52,3 кв. м), що в будинку АДРЕСА_4 . 
Держархбудінспекція, при цьому, зазначає, що документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття відповідного об`єкта в експлуатацію, не видавався. Однак, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються зареєстрованими речові права ОСОБА_4 на відповідні квартири. 
В зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 припису, позивач звернулась до управління ДАБІ у Чернівецькій області із датованою 26.04.2016 року скаргою на бездіяльність, у якій просила відреагувати на дану скаргу та звернутись до суду з позовом відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". 
Відповідь на скаргу надано листом від 11.05.2016 року, у якому повідомлено про результати перевірки та зазначено про те, що 01.12.2015 року скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_4 , замовником будівництва якого є ОСОБА_4 та про лист ОСОБА_4 , яким останній повідомив управління ДАБІ у Чернівецькій області про те, що на теперішній час він не є власником об`єкту.
Також зазначено, що посадовими особами управління не встановлено факту невиконання вимог припису про усунення порушень містобудівного законодавства у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 станом на сьогодні не виступає суб`єктом містобудування й здійснювати заходи контролю щодо нього немає законних підстав, а тому звернення до суду з позовом про знесення об`єкта будівництва у порядку статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є безпідставним. Також звернуто увагу на право ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, якщо вона вважає, що своїми діями ОСОБА_4 порушує її законні права. 
Також судом першої інстанції встановлено, що відповідні звернення позивача (а.с. 112, том  І) та представника позивача розглянуто ДАБІ України та надано відповідь листами №40-704-(90-9)/1396 від 26.02.2016 року та №40-232-16/4826 від 23.05.2016 року, у яких також зазначено про відсутність правових підстав здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та звернення до суду з позовом про приведення ОСОБА_4 відповідного будинку в попередній стан. Одночасно листом від 23.05.2016 року  повідомлено про те, що в зв`язку з внесенням змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно відповідного об`єкту і таким чином зміни його статусу за відсутності документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, Держархбудінспекцією листами від 08.04.2016 року №40-702-10/3348 та від 08.04.2016 №40-702-10/3349 направлено звернення до Прокуратури міста Чернівці та Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецький області для вжиття відповідних заходів реагування (а.с. 99-101, 102, том І). Окрім того, у листах звернуто увагу на право осіб, які вважають свої права порушеними, звернутися до суду за їх захистом.
Відповідь на лист ДАБІ України Чернівецькою місцевою прокуратурою надано листом від 17.05.2016 року, в якому повідомлено, що протягом 2011-2015 років прокуратурою міста Чернівці здійснювалось представництво інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судах різних інстанцій щодо оскарження рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради про надання ОСОБА_4 містобудівних умов і обмежень на реконструкцію власних квартири АДРЕСА_11 .
Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року залишено в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.07.2013 року у справі №2а/2470/3473/11, якою задоволено адміністративний позов прокурора міста Чернівці про скасування пункту 1.21 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №501/14 від 23.08.2011 року про надання ОСОБА_4 містобудівних умов і обмежень на реконструкцію власних квартир №1 та АДРЕСА_12 . В подальшому, управлінням ДАБІ у Чернівецькій області скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкції власних квартир № 1 та № 2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. по АДРЕСА_4 » (а.с. 188-190, том І).
Разом з тим повідомлено, що із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року прокуратуру позбавлено функції нагляду за додержанням законів підприємствами, установами та організаціями, а функція представництва інтересів громадян в суді значно обмежена.
Так, згідно частини 2 статті 23 вказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді інтересів виключно неповнолітніх, недієздатних або обмежено дієздатних, у разі, якщо законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси таких осіб, не здійснюють або неналежним чином здійснюють їх захист. 
Зрештою повідомлено, що на сьогоднішній день Чернівецька місцева прокуратура не уповноважена вживати заходів представницького характеру щодо поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки вказані особи не є особами, представництво інтересів яких здійснюють органи прокуратури. 
В свою чергу, звернуто увагу на те, що ОСОБА_4 , як батько малолітньої ОСОБА_5 несе обов`язок щодо приведення будинку у попередній стан, а тому Чернівецька місцева прокуратура просить розглянути питання щодо вжиття ДАБІ України або її територіальним органів заходів державного архітектурно-будівельного контролю по приведенню ОСОБА_4 будинку у попередній стан. 
В матеріалах справи також міститься відповідь Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на відповідне звернення ОСОБА_1 (лист від 04.01.2016 року, а.с. 22, том І) в якому повідомлено, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги встановлені у приписі органу державного архітектурно-будівельного контролю, такий орган подає до суду позов про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.  
Отже, на підставі вжитих заходів та отриманих листів, ОСОБА_1 звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Статтею 41 наведеного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок №553).
Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком; у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
За результатами відповідної перевірки, 24.11.2015 року ОСОБА_4 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким вимагається вжити заходів для усунення порушень містобудівного законодавства на об`єкті "Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. по АДРЕСА_4 та привести об`єкт у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Встановлено термін виконання до 24.01.2016 року (а. с. 88-89, том І).
Однак, вже 14.12.2015 року здійснено реєстрацію за ОСОБА_4 речових прав на 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 , що є результатом реконструкції квартир № 1 (56,0 АДРЕСА_13 , що в будинку АДРЕСА_15 . 
В подальшому, а саме 30.12.2015 року, ОСОБА_4 укладено договір дарування 44 /100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 , за яким обдаровуваною є малолітня ОСОБА_5 .
Видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015 року, реєстрація речових прав, а в подальшому і відчуження малолітній дитині 44 /100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_4 , відбулися до закінчення терміну виконання припису, який встановлено до 24.01.2016 року. 
Суд першої інстанції вірно зазначив про те, що визначальною обставиною в даному випадку є не стільки відчуження 44/100 часток відповідного житлового будинку малолітній ОСОБА_5 , скільки видача ОСОБА_4 на відповідний об`єкт свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015 року та реєстрація за ним речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що визначено частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Судом першої інстанції вірно встановлено, що реєстрація права власності на збудований об`єкт нерухомості виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення, відповідно, у розумінні законодавства у сфері містобудівної діяльності, ОСОБА_4 не є суб`єктом містобудування.   
Однак, наведене питання виходить за межі розгляду даної справи, і суд не досліджує підстави та обставини видачі ОСОБА_4 на відповідний об`єкт свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015. Більш того, наведені питання знаходяться поза юрисдикцією адміністративних судів.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                        
Керуючись ст.ст. 243,   250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328      КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                        Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                 Єгорова Н.М.

                                                                                                                     Сорочко Є.О.

Повний текст виготовлено: 18 червня 2020 року.