Постанова 
Іменем України
 
14 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 638/1514/19
провадження № 61-18246св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., 
Кузнєцова В. О.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                             ОСОБА_2 , третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Короткий зміст судових рішень
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду указану цивільну справу на 04 вересня 2019 року на 14:30 год; витребувано від керівника фітнес-клубу «ТЕТРА» відомості чи був працевлаштований та чи здійснював тренерську діяльність у фітнес-клубі «ТЕТРА» ОСОБА_1 період з 01 січня 2010 року                                  по 23 травня 2019 року та яку посаду займав ОСОБА_1 у фітнес-клубі «ТЕТРА» у вказаний період часу; клопотання про призначення експертизи у даній цивільній справі, заявлені представником відповідача, визнано передчасними та роз`яснено можливість звернення з ними під час судового розгляду; задоволено клопотання представника відповідача та викликано в судове засідання свідків, зазначених у заяві від 09 липня 2019 року; в судове засідання викликано сторін по справі.
З указаною ухвалою не погодилася відповідач та  оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року повернуто скаржнику.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, роз`яснено заявнику, що заперечення, викладені апелянтом при оскарженні ухвали від 31 липня                           2019 року підлягають включенню до доводів його апеляційної скарги на рішення суду, також роз`яснено право на звернення до суду із заявою про забезпечення доказів у порядку та на підставах, передбачених нормами процесуального закону.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду                                                ОСОБА_2 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року і передати справу до апеляційного сду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про повернення апеляційної скарги, оскільки ухвала суду першої інстанції у відповідній частині є ухвалою про відмову у забезпеченні доказів і підлягає апеляційному оскарженню.
Заперечення (відзив) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, що представник відповідача протягом підготовчого судового засідання заявляв ряд клопотань та вважав передчасним призначення справи до судового розгляду.
Зокрема, 08 липня 2019 року представник відповідача надав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, про витребування від позивача письмової відповіді на запитання, просив у наступному клопотанні долучити докази, надані ним, у наступному клопотанні просив додатково долучити докази.
09 липня 2019 року від представника відповідача надійшли клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, призначення технічної експертизи документів, про призначення судово-психологічної експертизи, про призначення авторознавчої експертизи, а також заява про виклик дев`ятнадцяти свідків.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Представник відповідача вважає, що ухвалою суду першої інстанції йому відмовлено у забезпеченні доказів, оскільки пунктом 2 частини 1 статті  353 ЦПК України передбачено окреме від рішення апеляційне оскарження ухвали щодо забезпечення доказів, тому і вказана ним ухвала суду також може бути оскаржена окремо від рішення суду.
Частиною 1 статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК Україниокремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.
У пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави та порядок забезпечення доказів, а також подання учасниками справи та їх представниками заяви про забезпечення доказів та її розгляду судом, враховуючи певні особливості їх отримання, передбачені статтями 116, 117, 118 ЦПК України і законодавцем виділено окремо параграфом 8 в главі 5 «Докази та доказування».
З матеріалів справи вбачається, що  відповідачем чи її представником до суду не подавалися заяви про забезпечення доказів у розумінні статей 116, 117, 118 ЦПК України з оплатою судового збору.
 
За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для окремого від рішення суду апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції від 31 липня 2019 року.
Судом апеляційної інстанції роз`яснено заявнику, що заперечення, викладені апелянтом при оскарженні ухвали від 31 липня 2019 року підлягають включенню до доводів його апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).
Крім того, відповідач не позбавлена можливості звертатися до суду із заявою про забезпечення доказів у порядку та на підставах, передбачених нормами процесуального закону.
Посилання у касаційній скарзі на те, що ухвала суду першої інстанції у відповідній частині є ухвалою про відмову у забезпеченні доказів і підлягає апеляційному оскарженню спростовується указаними нормами процесуального права та встановленими обставинами.
Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами та не дають підстав для висновку, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Щодо судових витрат                                                                                                                        
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 183, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов