ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 травня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 192/63/20 2-а/192/64/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Соляника Вадима Юрійовича на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року у справі № 192/63/20 (2-а/192/64/20) (суддя Стрельников О.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Соляника Вадима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач), скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАК № 1595304 від 07 жовтня 2019 року інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Соляника Вадима Юрійовича (далі – відповідач-2), винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Соляник Вадим Юрійович подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.
          Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пропуск строку позивачем на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
          Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-2. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.
          Згідно постанови, складеної інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Соляником В.Ю., що 07 жовтня 2019 року о 05 год. 43 хв. по вул. Шевченка, буд. 44 в м. Чернігів, позивач керував транспортним засобом, який перевозив негабаритний вантаж, при цьому не був обладнаний проблисковим маячком, чим порушив п.22.5 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.
          Постановою серії ЕАК № 1595304 від 07 жовтня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.
          Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ст.132-1 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
          Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на процесуальні вимоги, а саме щодо дотримання позивачем строків звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.
          Частинами 1,2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
          Процедура притягнення до адміністративної відповідальності, а також строк та порядок оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
          За приписами статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
          Відтак, КУпАП чітко встановлений строк оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, який в контексті спірних правовідносин дорівнює 10 дням з дня винесення постанови або вручення такої постанови.
          Дана норма кореспондується з ч.2 ст.286 КАС України, згідно якої, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
          Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, спірна постанова прийнята 07.10.2019 року, та отримана позивачем в той же день, що підтверджує його підпис про отримання копії постанови (а.с. 27).
          Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
          Отже, враховуючи дату вручення скаржнику постанови (07.10.2019р.), з урахуванням положень ч.1 ст.120 КАС України, перебіг встановленого ст.289 КУпАП та ч.2 ст.286 КАС України строку розпочався 08.10.2019р. та останнім днем такого строку, з урахуванням вихідних днів, є 17.10.2019р.
          Позивач з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення звернувся до суду першої інстанції тільки 17.01.2020р. (відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції).
          Згідно з частиною 44 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
          В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
          Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
          Вирішення судом питання дотримання строку звернення до суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.
          Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
          Разом з цим позивачем питання про поновлення строку звернення з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, не ставиться, а отже відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду пропущений з поважних підстав.
          Вказані обставини суд першої інстанції не взяв до уваги, оцінки їм не надав та помилково прийняв рішення у справі по суті позовних вимог.
          Крім того, надаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач також не навів пояснень щодо пропущеного строку на оскарження постанови, на якому наполягав відповідач-2 в апеляційній скарзі.
          Статтею 123 КАС України встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
          За приписами частин 3 та 4 цієї статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
          Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
          Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України в зазначеній редакції суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
          Статтею 319 КАС України в чинній редакції встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
          Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом і питання про поновлення строку із зазначенням поважних причин його пропуску не ставиться, то у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду.
          Керуючись ст.240, ч.3 ст.272, ч.2 ст.286, ст.311, п.3 ч.1 ст.315, 319, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Соляник Вадима Юрійовича - задовольнити.

          Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року у справі № 192/63/20 (2-а/192/64/20) - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

          Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

                    Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак