П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/4512/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Заполовська Т.Г.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
30 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року (ухвалене 24.03.2020 у м. Новоград-Волинському) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із позовом до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0266/10100/19 від 11.11.2019.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2020 позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є не лише декларант, а й будь-які особи які вчиняють дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. До того ж, у даному випадку відповідальною за фінансове врегулювання була саме позивач. При цьому, декларант здійснював декларування на замовлення позивача. за документами які надані позивачем. Верифікація документів не входить до повноважень декларанта.
Позивач  не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
30.04.2020 до суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю дотримання карантинних заходів.
Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на відсутність підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, передбачених ч.2 ст.205 КАС України та необхідність дотримання строку розгляду даної  справи.
Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 11.11.2019 заступником начальника Житомирської митниці ДФС Мірошніченком М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0266/10100/19 щодо ОСОБА_1 , у якій зазначено, що 04.06.2019  Житомирською митницею отримано лист від Управління захисту економіки в Житомирській області ДЗЕ НПУ щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України автобуса марки Iveco Marcopolo, шасі № НОМЕР_1 .
Згідно митної декларації №UA01050/2017/009596 від 11.12.2017 проведено митне оформлення автобуса марки Iveco Marcopolo, шасі № НОМЕР_1 , який відповідно до рахунку-фактури № 12017347 від 30.11.2017 слідував на адресу ФОП ОСОБА_1 та був нею куплений за ціною 20 000 євро. 
Послуги декларування за договором з ОСОБА_1 «Про надання послуг митного брокера» №04/12/1 від 04.12.2017 року надавала ФОП ОСОБА_2 , особа уповноважена на роботу з митними органами ОСОБА_3 та здійснювала це у відповідності до поданих товаросупровідних документів.  Згідно митної декларації №UA01050/2017/009596 від 11.12.2017 особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_1 , декларантом є ФОП ОСОБА_2 , декларація  підписана представником декларанта ОСОБА_2 
Надалі, працівниками поліції встановлено, що вказаний автобус ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 28.11.2017, придбав за ціною 40 000 євро, тобто на момент митного оформлення за ціною 1 278 515,24 грн. Згідно копії рахунку-фактури № 12017347 від 30.11.2017 вартість транспортного засобу автобуса марки Iveco Marcopolo, шасі № НОМЕР_1 становила саме 40 000 євро.
Посадовою особою митниці відібрані пояснення у свідка у справі - агента з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 громадянки України ОСОБА_3 , яка підтвердила факт декларування нею згідно договору про надання брокерських послуг від 01.12.2017 №01/12/1, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортного засобу автобуса марки Iveco Marcopolo за митною декларацією № UA01050/2017 / 009596 від 11.12.2017 у відповідності до поданих товаросупровідних документів. 
З урахуванням наведено відповідач у постанові №0266/10100/19 від 11.11.2019 дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надала до органу доходів і зборів договір рахунок-фактуру від 30.11.2017 №12017347, що містить неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу, що призвело до зазначення в митній декларації № UA01050/2017/009596 від 11.12.2017 неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та до зменшення розміру митних платежів на загальну суму 280 570,18 грн, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.
На підставі вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 841710,54 грн.
Позивач не погодилась із постановою №0266/10100/19 від 11.11.2019 та звернулась до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано вимог ст. 280 КУпАП та не встановлено, чи винен позивач у вчиненні інкримінованого правопорушення, а в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, підлягають тлумаченню на користь цієї особи. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Відповідачем не надано доказів заявлення позивачем неправдивих відомостей у податковій декларації, тобто наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, що вказує на наявність підстав для скасування вказаної постанови та закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України закріплено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Відповідно до частини першої статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.
Згідно частини другої цієї статті до процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).
Відповідно до статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого. Ознаки складу порушення митних правил характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону порушення митних правил. Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.
Аналіз ст. 485 Митного кодексу України свідчить про те, що диспозиція вказаної статті передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: 
- заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару;  неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; 
- надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; 
- несплата митних платежів у строк, встановлений законом; 
- інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; 
- використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Отже, якщо об`єктивну сторону вказаного порушення утворює надання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, суб`єктом порушення митних правил у такому випадку може бути лише особа, яка подала до митного органу такі документи під час митного оформлення товарів.
Апеляційний суд зазначає, що особа може самостійно здійснити декларування товарів або ж залучити для митного оформлення від її імені суб`єктів господарювання, які займаються брокерською діяльністю.
Згідно ст.ст.416, 417, 418 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором.
Агент з митного оформлення - це фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов`язані з пред`явленням митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Агент з митного оформлення має право виконувати свої функції з пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для їх митного контролю та митного оформлення, у будь-якому митному органі України.
Встановлено, що МД №UA01050/2017/009596 від 11.12.2017 підписана та подана до митних органів представником декларанта ОСОБА_3 , яка є  працівником митного брокера ФОП ОСОБА_2 , а відтак і агентом з митного оформлення.
Тобто, саме вказаним агентом з митного оформлення митного брокера ФОП ОСОБА_2 подано до митного органу в інтересах позивача МД №UA01050/2017/009596 від 11.12.2017 до якої додано, зокрема й рахунок-фактуру від 30.11.2017 №12017347, що містить неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі №607/6738/16-а зауважив, що надаючи на професійній основі послуги із декларування товарів митний брокер має впевнитись у точності і достовірності заявлених відомостей.
У постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №760/20661/15-а, зауважив, що передбачене ст.485 МК України правопорушення може бути вчинено як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.
Наявні матеріали справи та встановлені судом обставини беззаперечно свідчать про те, що позивач не подавала до митного органу будь-яких документів для митного оформлення за МД №UA01050/2017/009596 від 11.12.2017, всі митні формальності за вказаною МД від імені позивача здійснені митним брокером ФОП ОСОБА_2 . 
Відтак, позивач за встановлених судом обставин даної справи та їх правового регулювання не може вважатись суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, що свідчить про протиправність та необхідність скасування  постанови у справі про порушення митних правил №0266/10100/19 від 11.11.2019.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а  рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.