П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/3641/19	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
08.01.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
       П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Димерлія О.О.
                                                            - Танасогло Т.М.
За участю: секретаря - Іщенка В.О.
                  представника апелянта - Гагашкіної Л.І. (ордер від 25.02.2020 року)
            
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 17.09.2019 року №160-с про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту "Реконструкція квартири №12 під розміщення підприємства побутового обслуговування (перукарня) за адресою: АДРЕСА_3 " від 23.01.2019 року №11/15-118, виданих Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради.
В обґрунтування позову зазначено, що скасування містобудівних умов та обмежень, виданих ОСОБА_1 для проектування об`єкту відбулось за відсутності правових підстав та за обставин, не передбачених чинним законодавством. Під час одержання вказаного містобудівного документа позивачем надано органу вичерпний перелік матеріалів, які засвідчували законність вимог заявника. Разом з цим, органом нагляду не надано належної оцінки тим обставинам, що будівельні роботи передбачають проведення реконструкції об`єкта - квартири багатоквартирного будинку та в межах існуючих приміщень, а отже є безпідставними висновки відповідача про необхідність засвідчення права на земельну ділянку під об`єктом. У тому числі, з огляду на недотримання відповідачем порядку проведення нагляду, вказані обставини у сукупності свідчать про неправомірність рішення суб`єкта владних повноважень та наявність безумовних підстав для його скасування.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" показав, що у випадку, коли зводиться новий об`єкт нерухомого майна, заявник подає документи, які посвідчують його право на земельну ділянку. В той же час, нормами закону окремо врегульовано ситуацію, коли здійснюється реконструкція вже існуючого об`єкту нерухомості, і в такому випадку, подається тільки документ на право власності на об`єкт нерухомості, який підлягає реконструкції. Так як містобудівними умовами передбачено, що позивач здійснює саме реконструкцію квартири, суд першої інстанції вказав, що в цьому випадку, від нього вимагається надання тільки правовстановлюючого документа на квартиру, а не на земельну ділянку.
Водночас, судом першої інстанції зазначено, що позивач, окрім документа на земельну ділянку повинен був подати і витяг з Державного земельного кадастру, що є вимогою ч. 3 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач помилково визначив обов`язок позивача подати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, але контролюючим органом вірно встановлено, що позивач не подав витяг з Державного земельного кадастру, а тому за відсутності цього документа відповідач правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства скасував містобудівні умови і такі повноваження прямо передбачені законом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково не враховано, що під час прийняття оспорюваного за цим позовом рішення відповідач не зупинив дію Умов та обмежень та не видав припис про усунення певних неточностей тощо. Вибір крайнього заходу безумовно порушує баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів третіх осіб, а прийняття такого рішення відбулось без урахування права особи, якої зачіпаються інтереси, на участь у його прийнятті. Разом з цим, з огляду на те, що реконструкція квартири, що належить позивачу, передбачає зміни функціонального призначення, а саме переобладнання житлової квартири у перукарню, зазначений об`єкт будівництва потребує отримання містобудівних умов та обмежень. Водночас, оскільки реконструкція квартири багатоквартирного будинку планувалась в межах відповідної висоти і геометричних параметрів, без проведення будівельних робіт на земельній ділянці, у позивача не виникло необхідності у наданні документу про право на земельну ділянку та надання такого документу є неможливим. Вказане у сукупності свідчить про те, що рішення відповідача не може відповідати критерію правомірності і обґрунтованості, а у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення адміністративного позову.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .
Наказом Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 23.01.2019 року №11/15-118 затверджено ОСОБА_1 . Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: "Реконструкція квартири №12 під розміщення підприємства побутового обслуговування ( АДРЕСА_5 .
Згідно даних містобудівних умов та обмежень, реконструкція здійснюється в межах існуючих приміщень квартири та зовнішніх геометричних параметрів  багатоквартирного житлового будинку.
Рішенням головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 17.09.2019 року №160-с скасовано дію Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 23.01.2019 року №11/15-118 на об`єкт "Реконструкція квартири №12 під розміщення підприємства побутового обслуговування (перукарня АДРЕСА_6 .
Підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки планової перевірки об`єкта нагляду - Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, якою встановлено, що Містобудівні умови і обмеження прийняті з порушенням ч. 2 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме за відсутності документа, що підтверджує перебування у власності або користуванні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 , Витягу із Державного земельного кадастру та під час надання Містобудівних умов і обмежень не враховано п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Не погоджуючись з рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність і необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Вказані положення закону кореспондуються із приписами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року  №698.
Разом з цим, за правилами п.п. 9, 10  Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний архітектурно-будівельний нагляд проводиться, у тому числі, у вигляді планової перевірки згідно квартального плану, на підставі наказу і направлення не частіше ніж один раз на півроку з виїздом на об`єкт нагляду.
Згідно із п.п. 23, 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.
Якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.
У разі зупинення дії рішення об`єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.
Слід зазначити, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.
За правилами ч. 2 вказаної статті Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент затвердження містобудівної документації) фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент затвердження містобудівної документації) містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).
Згідно із ч. 8 ст. 29 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.
Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.
Аналіз наведених правових норм показав, що головні інспектори будівельного нагляду мають право здійснювати державний архітектурний нагляд шляхом проведення, в тому числі, планових перевірок об`єктів нагляду з питань законності їх рішень у сфері містобудівної діяльності та у разі виявлення порушень, наділені повноваженнями скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду.
Разом з тим, зазначене право не є абсолютним, оскільки якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.
Отже, прийняття рішення про скасування Містобудівних та обмежень є крайнім заходом, який застосовується у разі неможливості усунення виявлених порушень.
Апеляційний суд враховує, що відповідачем не надано доказів того, що виявлені головним інспектором будівельного нагляду порушення не можливо усунути, у тому числі з дослідженням тієї обставини, що у позивача відсутнє самостійне право на земельну ділянку, на якій розташована належна йому квартира в багатоквартирному будинку і відносно якої у нього є намір здійснити реконструкцію із зміною функціонального призначення об`єкта.
Мотивів, яким чином та у який спосіб мав діяти заявник, в оспорюваному рішенні не наведено.
Вказане не може свідчити про те, що рішення суб`єкта владних повноважень відповідає критерію обґрунтованості, а встановлення таких обставин під час вирішення спору по суті є підставою для його скасування.
Водночас, є помилковими доводи апелянта про те, що органом нагляду не дотримано установлений порядок проведення відповідної перевірки, у тому числі без забезпечення участі позивача, винесення суб`єкту містобудування відповідного припису чи складання протоколу про адміністративне правопорушення, у разі виявлення порушень містобудівного законодавства, оскільки правила 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI, Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду від 19.08.2015 року №698 поширюють свою дію на підконтрольні установи (органи) і у такому порядку не контролюють дії саме фізичних чи юридичних осіб.
Враховуючи викладене, оскільки рішення відповідача не відповідає критерію обґрунтованості, прийняте без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і метою, на досягнення якої спрямоване це рішення, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення адміністративного позову та скасування неправомірного рішення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на те, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального законодавства, не надав належної оцінки обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 17.09.2019 року №160-с про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту "Реконструкція квартири №12 від розміщення підприємства побутового обслуговування (перукарня) за адресою: АДРЕСА_3 " від 23.01.2019 року №11/15-118, виданих Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 12.05.2020 року.

Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                   Т.М. Танасогло