УХВАЛА

05 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  926/3371/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Мамалуй О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Зварич О. В., Дубник О. П., Матущак О. І.
від 18.11.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Ковчег"
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 
про звернення стягнення на предмет іпотеки, 

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року ОСОБА_1 , як особа, що не брала участі у справі, однак вважаючи, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у даній справі вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою про її скасування.

Ухвалою від 03.02.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі № 926/3371/17 на підставі частини 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та наведення інших підстав та обґрунтування для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Скаржнику роз`яснено наслідки невиконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передбачені частиною 4 статті 174, частиною 2 статті 292, абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

24 лютого 2020 року на адресу Суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 21.02.2020, до якоі додана квитанція № 46 від 21.02.2020 про сплату судового збору у сумі 1 921,00 грн. Водночас скаржником не виконано вимоги ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2020 в частині наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження. ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав, які свідчили би про поважні причини пропуску встановленого процесуального строку. Обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на вчасне подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, Судом не встановлено. 

До того ж скаржником не виконано вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і не надано Суду належних доказів надсилання копії касаційної скарги і доданих до неї документів на адресу ОСОБА_2 та Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції, листом з описом вкладення. 

Отже вимоги ухвали Верховного Суду від 03.02.2020 виконані частково. 

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 926/3371/17.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі № 926/3371/17. 

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                   Н. М. Губенко 

Судді                                                                                                О. А. Кролевець

                                                                                                         О. О. Мамалуй