Ухвала 
 
02 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 473/1698/17
провадження № 61-34376св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у складі судді Лузан Л. В. від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області у складі колегії суддів: Прокопчук Л. М.,           Базовкіної Т. М., Яворської Ж. М. від 23 березня 2018 року,
 
В С Т А Н О В И В:
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»    № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, і встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Позовна заява ОСОБА_1  мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить 1/2 частина спадкового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , а 5/12 частин вказаного будинку у порядку спадкування належить сестрі ОСОБА_2 та 1/12 частка - брату ОСОБА_3 . 
Сторони в добровільному порядку не можуть вирішити питання щодо спільного користування майном, тому  ОСОБА_1 просила суд виділити належну їй на праві спільної часткової власності 1/2 частину будинку в натурі та встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1000 га, на якій знаходиться вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області            від 19 грудня 2017 року  ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що об`єкти нерухомого майна, до складу якого входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності, а тому не можуть бути предметом поділу. 
Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про поділ земельної ділянки, місцевий суд прийшов до висновку про те, що оскільки розподіл земельної ділянки пов`язаний з розподілом житлового будинку, то вказані вимоги теж не підлягають до задоволення.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права.             Місцевим судом всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, досліджено у судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, надано їм правильну оцінку.
При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2018 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд дійшов безпідставного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. 
Судом не було враховано, що реконструкція будинку була здійснена без втручання у несучі конструкції, що виключає необхідність отримання від органу місцевого самоврядування відповідного дозволу на перепланування будинку. 
Крім того, судами було проігноровано її неодноразові клопотання про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи.
Також судами не було враховано правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 про те, що об`єкт незавершеного будівництва може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності із визначенням часток. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
13 червня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 
Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі № 473/1698/17 (провадження             № 61-34376св18) було призначено повторний автоматизований розподіл.
15 квітня 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
У Х В А Л И В :
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, і встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня   2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області                      від 23 березня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді 	А. І. Грушицький   	
 	В. С. Висоцька   	
 	І. М. Фаловська