Постанова 
Іменем України
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 712/9204/16-ц
провадження № 61-13205св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., 
Кузнєцова В. О.,
 
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року у складі судді Мельник І. О. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Гончар Н. І., Пономаренка В. В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про захист прав споживачів шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту               від 04 вересня 2007 року № 11208177000 недійсним.
Короткий зміст судових рішень
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про проведення підготовчого засідання; відмовлено представнику позивача ОСОБА_2 у прийнятті уточнюючої позовної заяви; клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів залишено без задоволення; провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів закрито; роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач вже зверталася до суду з клопотанням про витребування доказів, яке ухвалою суду від 27 жовтня                      2016 року задоволено частково та зобов`язано ПАТ «УкрСиббанк» надати виписку з поточного валютного рахунку позичальника та відомості про рух коштів по рахунку, меморіальні ордери по кредитному договору по видачі позичальнику кредитних коштів та вказані документи направлені банком на адресу суду. Тому, з метою недопущення порушення строків розгляду справи суд відмовив у задоволенні такого клопотання.Закриваючи провадження у справі суд виходив з того, що позивач вже зверталася до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет, і з тих самих підстав.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 05 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків про закриття провадження у справі, оскільки позивач вже зверталася до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет, і з тих самих підстав. Крім того, апеляційним судом роз`яснено позивачу право пред`явити позов з інших підстав, крім тих, які були підставою для розгляду спору за попереднім судовим рішенням.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, порушивши норми процесуального права безпідставно відновив провадження у справі без відповідного клопотання сторін про це. Зазначає, що після відновлення провадження у справі розгляд по суті не проводився. Посилається на грубе порушення судом норм процесуального права, оскільки суд безпідставно відмовив у прийнятті уточнень до позову та закрив провадження у справі.
Короткий зміст вимог відзиву на касаційну  скаргу
У вересні 2019 року АТ «УкрСиббанк» подало відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, що 11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист справ споживачів, визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним.
Підставою позову було те, що відповідачем неправильно проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, банк не мав права на здійснення валютних операцій, кредитний договір укладений шляхом обману.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2016 року відкрито провадження по справі. Роз`яснено , що до початку розгляду справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.
Судове засідання призначено на 29 вересня 2016 року.
Відповідно до технологічного документа для внесення дат призначення розгляду справа відкладена в зв`язку із неявкою відповідача. Судове засідання не проводилось.
Відповідно до технологічного документа для внесення дат призначення розгляду справи від 17 жовтня 2016 року справа не розглядалась у зв`язку із клопотанням представника позивача. Судове засідання не проводилось.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2016 року витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» первинні документи по кредитному договору. Судове засідання не проводилось.
Відповідно до технологічного документа для внесення дат призначення                     від 25 листопада 2016 року розгляду справи не відбулось у зв`язку із оголошенням перерви, початок іншої справи.
14 грудня 2016 року продовжено розгляд справи. 26 грудня 2016 року продовжено розгляд справи. В цих судових засіданнях слухалися пояснення як представника позивача, так і представника відповідача.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2016 року справу за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачівзупинено до набрання законної сили рішенням Соснівського районного суду                          м. Черкаси від 18 травня 2016 року у цивільній справі № 712/9688/15 ц. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2019 року відновлено провадження у справі, а судове засідання призначено на 23 квітня 2019 року на 12:00 год.
Протокол судового засідання за 23 квітня 2019 року в матеріалах справи відсутній.
23 квітня 2019 року ОСОБА_1 в особі її представника о 11:25 год подала до суду уточнену позовну заяву.
В уточнених позовних вимогах від 23 квітня 2019 року позивач як на підставу визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним вказувала на те, що не була належним чином проінформована про всі істотні умова та ризики договору, його сукупну вартість та розмір реальної процентної ставки за користування коштами, подорожчання кредиту, укладення такого договору не відповідає волевиявленню позичальника, кредитор приховав усі дійсні істотні умови, що є безспірною підставою визнання кредитного договору недійсним.
Також підставою недійсності кредитного договору є те, що в договорі не містяться однозначні умови терміну кредитування та відсутні інші істотні умови кредитування; банк приховав об`єктивну інформацію про сукупну вартість кредиту і умови кредитного договору є незрозумілими і протирічать актам цивільного законодавства.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого Законом України 03 жовтня                     2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Частинами другою, четвертою-шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частинами першою, другою статті 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше, ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до частини другої статті 31 ЦПК України в редакції, яка діяла                                       до 15 грудня 2017 року, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.
Згідно із частиною першою статті 173 ЦПК України в редакції, яка діяла                                      до 15 грудня 2017 року, розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання, після чого з`ясовується чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 130 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, попереднє судове засідання проводиться з метою з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення спору. Попереднє судове засідання не є обов`язковим. Питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження по справі.
Ухвалою суду від 05 вересня 2016 року попереднє судове засідання не призначалось.
Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України в редакції від 15 грудня                  2017 року, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів 11 серпня 2016 року. Провадження по справі відкрито 05 вересня 2016 року, тобто до набрання чинності нової редакції ЦПК України. Однак, після      15 грудня 2017 року розгляд справ, провадження яких було вже відкрито, має здійснюватися за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Кодексу. 
У кредитному договорі від 04 вересня 2007 року № 11208177000, який позивач просила визнати недійсним, зазначена сума кредиту 47 000,00 доларів США. Враховуючи норми ЦПК України, суди дійшли висновків, що указана справа не є малозначною, а тому її розгляд фактично здійснюється за правилами загального позовного провадження та, враховуючи строк, з якого справа перебуває у провадженні суду, а саме з 11 серпня 2016 року, строки розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що проведення підготовчого засідання є недоцільним, оскільки у сторін було достатньо часу, щоб визначитись із позовними вимогами. 
Таким чином, правильними є висновки про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про проведення у справі підготовчого засідання та прийняття уточнюючої позовної заяви, якою фактично змінюються підстави позову, оскільки це суперечить нормам ЦПК України. 
Відповідно до статті 84 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази.
Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів суд виходив з того, що ОСОБА_2 26 жовтня 2016 року направлено до суду аналогічне клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року задоволено частково та зобов`язано ПАТ «УкрСиббанк» надати виписку з поточного валютного рахунку позичальника та відомості про рух коштів по рахунку, меморіальні ордери по кредитному договору по видачі позичальнику кредитних коштів. Згідно ухвали, вказані документи 10 листопада 2016 року були направлені ПАТ «УкрСиббанк» на адресу суду. З метою недопущення порушення строків розгляду справи   суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.
Предметом спору у справі, що переглядається є визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту від 04 вересня 2007 року № 11208177000 та договору Іпотеки від 04 вересня 2007 року № 62612 недійсними. 
Судами установлено, що позивач ОСОБА_1 вже зверталася до суду з позовом про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту                                               від 04 вересня 2007 року № 11208177000 та договору Іпотеки від 04 вересня                 2007 року № 62612  недійсними (справа № 712/9688/15-ц).
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів шляхом визнання договору споживчого кредиту недійсним та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року залишено без змін.
Відповідно до пункту 3 частини першої  статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ухвалено судове рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили за тими самими вимогами.
Отже, позивач вже зверталася до суду з приводу спору між тими самими сторонами (ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ), про той самий предмет (договір про надання споживчого кредиту від 04 вересня 2007 року № 11208177000 та договір іпотеки від 04 вересня 2007 року № 62612), і з тих самих підстав (визнання договорів недійсними).
За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованих висновків про закриття провадження у справі, оскільки повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Доводи касаційної скарги про те, що розгляд справи по суті не проводився та суд безпідставно відмовив у прийнятті уточнень суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки, суд першої інстанції врахувавши строк, з якого справа перебуває у провадженні суду, а саме з 11 серпня 2016 року дійшов висновку про те, що проведення підготовчого засідання є недоцільним, оскільки у сторін було достатньо часу, щоб визначитись із позовними вимогами. 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Щодо судових витрат                                                                                                                        
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 червня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов