ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 189/1921/19 (2-а/189/11/20)	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року (суддя Лукінова К.С., смт. Покровське, повний текст рішення складено 20.01.2020 року) у справі № 189/1921/19 (2-а/189/11/20)  за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної  поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Попова Олександра Сергійовича, третя особа: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:
27.11.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної  поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Попова О.С. (далі по тексту – відповідач), в якому просив суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1743993 від 14.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП від 14.11.2019 року.
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України.
Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області 20.01.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1743993 від 14.11.2019 року, винесену інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Поповим Олександром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за  ст. 132-1 КУпАП  та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень і надіслано справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що інспектором патрульної поліції 14.11.2019 року було помічено транспортний засіб  MAN TGS 28.540 з спеціальним напівпричепом TAD Classic 30-3, який здійснював перевезення великогабаритного вантажу без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України № 30, ч. 4 Правил дорожнього руху у частині проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права, зокрема право та строки на оскарження постанови. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
За відсутності сторін у судовому засіданні, їх неявки, суд ухвалив здійснити розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що позивач виконав вимоги ПДР, не створив нікому перешкод чи аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Суд першої інстанції зазначав, що згідно Порядку здійснення габаритно-вагового контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування» відповідачем не було здійснено габаритно-ваговий контроль, не перевірено наявність відповідного дозволу, виданого органом Національної поліції щодо перевезення великогабаритного та важкого вантажу. Відповідач не надав відповідні докази того, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення.
Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної  поліції в Дніпропетровській області Поповим О.С.  було складено постанову серії ЕАВ № 1743993, відповідно до якої, 14.11.2019 року о 02.11 год. ОСОБА_1 , керуючи  транспортним засобом  MAN TGS 28.540, номер державної реєстрації НОМЕР_1 з спеціальним причепом TAD номер державної реєстрації НОМЕР_2 ,  здійснював перевезення  великогабаритного вантажу без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив п. 18 постанови КМУ № 30, п. 22.5 Правил дорожнього руху по перевезенню небезпечних вантажів, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП.   Не встановлено, що ОСОБА_1 постанову підписав та отримав її копію. 
ОСОБА_1 заперечував проти порушення та пояснював, що інспектором не було встановлено фактичні габарити транспортного засобу.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. 
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов`язок доказування покладається на суб`єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.  
Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Згідно пунктів 26, 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.
Супровід автомобілем прикриття обов`язковий для перевезення транспортним засобом великогабаритного вантажу чи якщо транспортний засіб має великі габарити  (ширина перевищує 3,5 чи довжина 24 метри). 
Згідно з пунктами 2, 3, 15, 37 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у  пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки. Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні дозволяє використання при габаритно-ваговому контролі вимірювальних пристроїв. Органами Національної поліції дозволено здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого Інспектором та Департаментом патрульної поліції не здійснено.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 12112019/07 від 12.11.2019 року ОСОБА_1 перевозив оприскувач «Hardi Navigator 3000», який має характеристики: транспортна ширина (штанга зложена) 2,97 м; довжина (штанга зложена) 7,38 м. Отож даний оприскувач має менші характеристики, ніж ті, які передбачені Правилами.
Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Направляючи справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції, суд першої інстанції вказав, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином зазначено кваліфікацію вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, а саме із зазначенням статті та її частини матеріального закону, яка передбачає відповідальність за останнє, зважаючи, що положення  ст.132-1 КУпАП  містять дві частини, які передбачають відповідальність за різні адміністративні правопорушення. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з підставами направлення справи на новий розгляд до Управління патрульної  поліції в Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що матеріалами справи підтверджено відсутність адміністративного порушення, а тому вказівки суду першої інстанції щодо вірної кваліфікації правопорушення, яке відсутнє, не є суттєвими для розгляду справи. 
Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України   за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що наслідком скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1743993 від 14.11.2019 року, з-за відсутності події правопорушення є закриття справи про адміністративне правопорушення.
Нормами КАС України та КУпАП передбачено закриття справи про адміністративне правопорушення у разі скасування рішення на підставі якого призначено відповідальність за правопорушення.  
Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Судові витрати позивачем та заявником апеляційної скарги по справі не здійснювались. За відсутності здійсненних судових витрат їх розподіл та стягнення не здійснюється. 
Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині направлення справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Керуючись статтями 286, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України -  задовольнити частково.
Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року у справі № 189/1921/19 (2-а/189/11/20) – скасувати у частині  направлення справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. В іншій частині рішення залишити без змін.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили  з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова