Справа № 447/797/20                                Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М. 
Провадження № 33/811/505/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 травня 2020 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Галина В. П., 
з участю, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
представника – адвоката Чорненького В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-
встановив:
цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Постановлено стягнути з    ОСОБА_1 420 гривень 40 коп. судового збору в дохід держави.
       Згідно цієї постанови, 20.03.2020 року близько 12:50 год. гр.  ОСОБА_1 в с. Мала Горожанна, по вул. Січових Стрільців, Миколаївського району, Львівської області з автомобіля марки "Фольксваген" н.з. НОМЕР_1 здійснював торгівлю сільськогосподарськими продуктами, у зв`язку з чим своїми діями порушив правила, щодо карантину людей   і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб".
       На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена без дослідження усіх обставин справи, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що він є фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність. Безпосередню свою діяльність із реалізації продовольчих товарів та товарів широкого вжитку він провадить на території м. Миколаїва та Миколаївського району вже близько 11 років. Зазначає, що 20.03.2020 року о 10 год. він здійснював доставку попередньо замовлених, але не оплачених товарів до с. Мала Горожанка. До його транспорту підійшли особи, які мали намір оплатити та забрати попередньо замовлений товар. Звертає увагу, що він використовував засоби індивідуального захисту та організував черговість отримання товару у такий спосіб, щоб мінімізувати контакт з людьми. Апелянт зазначає, що на нього чинився психологічний тиск працівниками поліції, а у суді першої інстанції, без з`ясування його ставлення до правопорушення, йому вручили папери з банківськими реквізитами та сказали сплатити штраф. Покликається, що у суді першої інстанції йому не було роз`яснено його прав, не надано можливість надати пояснення. ОСОБА_1 вказує, що дана справа була розглянуто судом першої інстанції поспіхом, з порушенням строків вручення повістки, встановлених ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, та унеможливило здійснити ним належний захист своїх прав. Апелянт покликається на те, що не здійснював процесу торгівлі, а лише доставив товар, який було попередньо замовлено у віддалене від центру село. Вказує, що здійснював доставку продовольчих товарів, які призначені для споживання людей. Крім цього, під час карантину не було заборонено здійснювати торгівлю сільськогосподарської продукції. Звертає увагу, що ні торгівля продуктами харчування, ні адресна доставка замовлень не є забороненими в умовах карантину на території Миколаївського району. Крім цього, апелянт звертає увагу, що діяв у суспільних інтересах, оскільки здійснював доставку базових харчових продуктів для мешканців, які проживають у віддаленому від районного чи обласного центра селі в умовах повного припинення автобусного сполучення. Зазначає, що при винесенні постанови та накладенні на нього стягнення не було досліджено дані про його особу та вид його діяльності.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.
Згідно ст. 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020р. до 11 травня 2020р. на всій території України карантин. Даною постановою встановлено заборони та обмеження, зокрема, щодо здійснення торгівельної діяльності, а також дотримання правил використання особами засобів індивідуального захисту.
Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за наведених в оскаржуваній постанові судді обставинах, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 305043 від 20.03.2020 року (а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.03.2020 року (а.с.5), у яких ОСОБА_1 вказав, що на прохання жителів села здійснював продаж товарів у період карантину, однак про заборону торгівлі під час карантину не був попереджений; фотографіями (а.с. 10, 11), на яких зафіксовано ОСОБА_1 без засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски, який перебуває у транспортному засобі де через задні відчинені двері ним здійснювалась торгівельна діяльність, та іншими матеріалами справи.
Апеляційний суд вважає, що вищенаведеними доказами, які апелянтом не спростовано, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є доведеною.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції не було у повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність, зокрема із реалізації продовольчих товарів та товарів широкого вжитку. Вчинив зазначене правопорушення у зв`язку із тим, що привіз на продаж у с. Мала Горожанка продукти для мешканців, які проживають у селі, віддаленому від районного центра, в умовах повного припинення автобусного сполучення. При цьому, апеляційний суд враховує заяву мешканців даного села (а.с. 12), у якій заявники просять суворо не карати ОСОБА_1 , оскільки вони особисто у телефонному режимі звернулись до нього та попросили його привезти продукти харчування, корм для тварин, оскільки немає транспорту щоб дістатись районного центру.
Ураховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого ним правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що діями ОСОБА_1 спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, апеляційний суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
За таких обставин, постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваження.
Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського апеляційного суду Галин В.П.