П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3671/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
30 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Охрімчук І.Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), про:
- визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру встановленої при звільненні пенсії в розмірі 76% від відповідних сум грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року;
- здійснення виплати недорахованої позивачу пенсії в розмірі 6% з 01 січня 2018 року по даний час згідно Постанови КМУ №103;
- здійснення виплати недорахованої позивачу пенсії згідно Постанови КМУ №103, виходячи з суми, що дорівнює 50% від недорахованих та не виплачених 6 відсотків від розміру пенсії за період з 01 січня 2019 року по даний час;
- встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зобов`язавши відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 18.12.2019 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% суми грошового забезпечення.
Також, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у розмірі 76% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в новій редакції, а саме:
- зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону Укрїни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-12 зa період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року включно.
- зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату 50% від недорахованих та не виплачених 6 відсотків згідно Постанови КМУ №103 зa період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно;
- встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, згідно ст. 382 КАС України зобов`язавши ГУ ПФУ в Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не встановлює обмеження виплати пенсії, а лише розстрочує її виконання з огляду на відсутність належного бюджетного фінансування, що за своїм змістом не суперечить ст. 116 Конституції України щодо повноважень Кабінету Міністрів України з приводу забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, а тому позовна вимога ОСОБА_1 в частині зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити виплату недорахованої пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України №103, виходячи з суми, що дорівнює 50% від недорахованих та не виплачених 6 відсотків від розміру пенсії за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не підлягає задоволенню. Вважає, що підстави для встановлення судового рішення за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.12.2019 відсутні.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 02.02.2005 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 76% суми грошового забезпечення.
На виконання Постанови №103 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у розмірі 70% суми грошового забезпечення.
23.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 76% суми грошового забезпеЗгідно інформації викладеної в листі від 06.11.2019 №П-1661-0-22.26-04 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що на виконання Постанови №103 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведений перерахунок призначеної позивачу пенсії, згідно з наданої довідки до вимог діючого законодавства.
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії у розмірі 70% суми грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами зазначає, що відповідно до вимог ч.5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Тому, позовні вимоги позивача, що викладені в апеляційній скарзі в новій редакції, а саме: зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону Укрїни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-12 зa період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року включно; зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату 50% від недорахованих та не виплачених 6 відсотків згідно Постанови КМУ №103 зa період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно; встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, згідно ст. 382 КАС України зобов`язавши ГУ ПФУ в Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначає Закон №2262-ХІІ.
Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до статті 13 Закону №2262-XII (у редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно абзацу 2 пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
04.02.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв зразкове рішення у справі №240/5401/18 (постановою від 16.10.2019 Велика палата Верховного суду зазначене рішення залишила без змін), в якому дійшов до висновку про те, що при перерахунку пенсії з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу у розмірі 70% грошового забезпечення та зменшення у зв`язку з цим встановленого розміру пенсії у відсотковому виразі (з 76% суми грошового забезпечення) є протиправними та правомірно зобов`язав відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ у розмірі 76% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 по дату прийняття рішення.
Також, судом першої інстанції надано належну правову оцінку щодо вимоги позивача про здійснення виплати недорахованої пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України №103, виходячи з суми, що дорівнює 50% від недорахованих та не виплачених 6 відсотків від розміру пенсії за період з 01 січня 2019 року по даний.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, з 01.01.2018 пенсію позивача перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103. В результаті проведеного перерахунку розмір пенсії позивача з 01.01.2018 становить 4347,36 грн. За період з 01.01.2016 по 31.12.2017 нарахована доплата в сумі 51299,52 грн, виплату якої відповідачем розпочато у порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, з 01.01.2019 в розмірі 1068,74 грн щомісячно.
Колегія суддів зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не встановлює обмеження виплати пенсії, а лише розстрочує її виконання з огляду на відсутність належного бюджетного фінансування, що за своїм змістом не суперечить ст. 116 Конституції України щодо повноважень Кабінету Міністрів України з приводу забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування. Вказана постанова не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.
Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є помилковими, оскільки приписи статті 382 КАС України не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду, тобто, це право суду, а не його обов`язок.
Суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт. При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Колегія суддів зазначає, що під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про часткове задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Охрімчук І.Г.