18.05.20
22-ц/812/860/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 488/1363/17
Провадження номер 22-ц/812/860/20

Постанова
Іменем України
18 травня 2020 року                 м. Миколаїв                 Справа № 488/1363/17
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого - Самчишиної Н.В.,
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,
переглянувши в апеляційному порядку у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих споживанням недоврахованої електроенергії, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Селіщевої Л.І., у приміщенні цього суду в м. Миколаєві, дата складання повного тексту судового рішення не зазначена, 

встановив:
У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариства «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго»), звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1  про відшкодування збитків, завданих споживанням недоврахованої електроенергії у сумі 116 234,58 грн. та 1 743,52 грн. судового збору.
       Позивач зазначав, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
       26 січня 2017 року представниками позивача при здійсненні перевірки дотримання Правил користування електроенергією для населення було складено Акт №М 6264, яким встановлено порушення п. 42 Правил - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника схованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду, фальсифікація пломб з відбитками тавр енергопостачальної організації, яка встановлена на долікованому рубильнику, який встановлено самовільно.
       Посилаючись на викладене та рішення відповідної комісії, позивач просив стягнути з відповідачки 116 234 грн. 58 коп. збитку за дванадцять календарних місяців до виявлення порушення. 
       У відзиві на позовну заяву, представники відповідача, заперечуючи проти позову, посилалися на те, що відповідач не здійснювала самовільне підключення до мережі позивача. У будинку відповідачки існує 2 вводи, один із яких є резервним від ПЛ-0,4 кВ ТП-895, який не є самовільним, та опломбований пломбою позивача № 4372139, цілісність якої не була порушена.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
Додатковим рішенням того ж суду від 07 квітня 2020 року стягнуто з АТ «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 10 000 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем Правил, а тому вважав позов необґрунтованим та недоведеним.
Судом не встановлено самовільне підключення відповідача до електричної мережі енергопостачальника без виконання технічних умов.
В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просило його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії в сумі 116 234 грн. 58 коп., судовий збір в розмірі 1 743 грн. 52 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 грн. Зазначало, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до акту, порушення полягало саме у самовільному підключенні до електричної мережі енергопостачальника без виконання технічних умов, використовуючи підроблену робочу документацію 0012.00.000 - ЄС 2004 року, копію якої надано представниками відповідача разом із відзивом. Робоча документація ТОВ ВКФ «Майстер - Електро» не може вважатися допустимим доказом, оскільки проект виконано на підставі замовлення та технічних умов від 06 жовтня 2003 року №02/1674, тоді як за переліком документів, які надавались замовником зазначені технічні умови від 14 листопада 2006 року №02/1412, що і номером і датою відповідають іншим діючим технічним умовам на електропостачання виданим у 2006 році «ПП ОСОБА_2 » (магазин). До того ж, робоча документація виконана та затверджена у 2004 році керівником ТОВ ВКФ «Майстер-Електро», хоча державна реєстрація даного товариства, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведена лише 22 червня 2005 року.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на необґрунтованість скарги та не спростування законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.
Переглянувши справу за наявними в ній та доданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26 січня 2017 року представниками (контролерами) позивача при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (далі ПКЕЕН) за адресою: АДРЕСА_1 , було складено Акт № М 6264 про порушення відповідачкою - ОСОБА_1 п. 42 ПКЕЕН, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника схованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду, фальсифікація пломб з відбитками тавр енергопостачальної організації, яка встановлена на дооблікованому рубильнику, який встановлено самовільно». Акт складений у присутності споживача, яка заперечуючи факти порушення, підписала його із зауваженнями.
Зі змісту схеми порушення, що зображена в Акті, слідує, що у житловому будинку відповідача розміщені 2 вводи: від ПЛ 0,4 кВ ТП 1224 Ф2 опора № 43 та від ПЛ 0,4 кВ ТП 895 Ф2 опора № 17 . При цьому самовільне підключення було встановлено на вводі від ПЛ 0,4 кВ ТП 895 Ф2 опора № 17.
16 лютого 2017 року зазначений Акт був розглянутий комісією за участі споживача. Рішенням, оформленим протоколом № 93 від 16 лютого 2017 року, відповідачку визнано причетною до порушення п. 42 ПКЕЕН, що виразилось у підключенні до електричної мережі електропостачання з порушенням схеми обліку. 
На підставі складених документів комісією АТ «Миколаївобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕН відповідно до Методики та пункту 53 ПКЕЕН проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ОСОБА_1 ПКЕЕН, та встановлено, що останньою спожито електричну енергію на суму 116 234 грн. 58 коп. 
Рішення комісії РЕМ в установленому порядку оформлено протоколом від 16 лютого 2017 року № 93.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії (на час виникнення спірних правовідносин) регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила або ПКЕЕН) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.
Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
У пункті 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.
Згідно з пунктами 9, 10 ПКЕЕН споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника.
У пункті 42 ПКЕЕН визначено, що побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.
Згідно із пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.
Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.
Пунктом 3.3. цієї Методики передбачено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; кількістю днів , зокрема у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.
У пункті 2 ПКЕЕН визначено, що самовільним підключенням є споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.
Як встановлено, живлення до будинку відповідачки відбувалось з двох сторін - від ПЛ 0,4 кВ ТП 1224 та від ПЛ 0,4 кВ ТП 895 через перекидний рубильник, який опломбований пломбою № 4372139 , яку позивач, в акті про порушення зазначив, як фальсифіковану.
Між тим, позивачем не підтверджено експертизою факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку, відповідно до п. 3.1. Методики, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.
       До того ж, допитані у судовому засіданні свідки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (працівники позивача, які виявляли порушення), пояснили, що пломба № 4372139 була пломбою встановленого зразка, однак використовувалась енергопостачальною організацією у минулі роки, і була ними вилучена під час виявлення порушення. Наявність інших пошкоджень, зокрема, кабелю вводу, приладу обліку тощо, свідки заперечували. 
За такого, за відсутності належних та допустимих доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що пломбу № 4372139 на приладі обліку споживача не можна вважати фальсифікованою, що також не дає підстав для нарахування відповідних збитків.
       Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка 06 жовтня 2003 року отримала від головного інженера ВАТ ЕК Миколаївські міські електричні мережі Ткачева В.І. технічні  умови на проектування енергопостачання (№02/1674) на резервне живлення (3-х фазний ввід) від ПЛ 0,4 кВ ТП 895 (ввід з АДРЕСА_1 ). 
У щиті 0,4 кВ було рекомендовано встановити перекидний рубильник. Основне електропостачання здійснюється від ПЛ 0,4 кВ ТП 1224 (а.с. 60).
       Суду першої інстанції представниками відповідачки надано робочу документацію на резервне живлення 3-х фазний ввід, виконане ТОВ ПКФ «Майстер - Електро» 2004 рік, яку було узгоджено з головним  інженером Ткачевим В.І., що не спростовано позивачем, з якої слідує, що споживачем були виконані технічні умови на встановлення резервного живлення (а.с.61-64). Проектом передбачено його виконання на підставі замовлення і технічних умов №02/1674 від 06 жовтня 2003 року, виданого МФ ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Проектом передбачалось прокладка резервної кабельної лінії марки АВВГ 4х25 мм-2 до обліково-ввідного щита, встановленого в підвалі будинку. Підключення кабелю резервного живлення від ПЛ - 0,4 кВ ТП -895 ввід з  АДРЕСА_1. Основне живлення від ВЛ - 0,4 кВ   ТП 1224 .
За змістом робочої документації розробнику додатково була надана відомість об`ємів будівельних і монтажних робіт. Технічні умови на проектування енергопостачання № 02/1412 від 14 листопада 2006 року, що містить інші технічні умови на електропостачання. 
Судом встановлено, що резервний щит з перекидним рубильником був встановлений та підключений до електромережі відповідно до зазначеного проекту, а після цього 08 грудня 2006 року опломбований пломбою енергопостачальної організації №  4372139 , фальсифікацію якої позивачем не доведено. 
Так, із наявних у справі актів про заміну приладу обліку (а.с. а.с. 34, 41, 45, 65) вбачається, що у них зазначено про встановлення двох пломб енергопостачальної організації, у тому числі пломби за № 4372139, після встановлення резервного живлення за робочою документацією.
З показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що на момент технічної перевірки електричний котел був вимкнений, що суперечить схемі до акту про порушення М 6264 від 26 січня 2019 року, у якій вказано про самовільне підключення електрокотла до електропроводки у самовільно змонтованому щиті. Досліджений у судовому засіданні судом першої інстанції відеозапис порушення також не доводить підключення електрокотла поза приладом обліку від точки під`єднання резервного живлення (точка С на схемі).
Аналізуючи викладені обставини та надані докази у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність здійснення відповідачем порушення п. 42 Правил, а саме самовільного підключення до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми і споживання необлікованої електричної енергії.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих споживанням недоврахованої електроенергії. 
Доводи апеляційної скарги про те, що робоча документація ТОВ ВКФ «Майстер - Електро» не може вважатися допустимим доказом, оскільки у переліку документів, які надавались замовником зазначені інші технічні умови від 14 листопада 2006 року №02/1412, висновків суду не спростовують, оскільки робочою документацією, що була узгоджена з головним інженером позивача, передбачено виконання проекту саме на підставі замовлення і технічних умов №02/1674 від 06 жовтня 2003 року, що відповідає фактичній схемі підключення.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань дійсно слідує, що 22 червня 2005 року проведено державну реєстрацію ТОВ ВКФ «Майстер - Електро». Проте, зазначений на титульному листі робочої документації ТОВ ВКФ «Майстер - Електро» 2004 рік її розроблення, на думку колегії суддів, не є достатньою та беззаперечною обставиною вважати таку документацію підробленою, оскільки проектна документація містить печатку та ідентифікаційний код ТОВ ПКФ «Майстер - Електро» 33627010, номер ліцензії АБ №106773, а також узгодження з головним інженером енергопостачальника нового підключення та його опломбування пломбою енергопостачальної організації, здійснюваного з метою збільшення споживання електричної енергії.
Приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в даному випадку може бути взята до уваги правова позиція Верховного Суду, висловлена в постанові від 30 січня 2018 року (справа № 203/3991/14-ц), в постанові від 15 лютого 2018 року (справа № 300/483/1-ц) та в постанові від 20 лютого 2018 року (справа № 461/698/16-ц), оскільки на думку апелянта вона висловлена в справах за аналогічних правовідносин.
У справі № 203/3991/14-ц Верховним Судом постанова від 30 січня 2018 року не приймалась. Виходячи з аналізу текстів постанови Верховного Суду від 15 лютого 2018 року та 07 лютого 2018 року та позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду у даній справі, а саме аналізу предмета, підстав позову та наданих доказів учасниками спірних правовідносин, вони не є подібними. 
В постанові від 15 лютого 2018 року встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, без офіційного дозволу енергопостачальника. В постанові від 07 лютого 2018 року встановлено самовільне підключення струмоприймачів належної відповідачу квартири. 
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Вказані обставини правильно встановлені судом першої інстанцій під час вирішення питання щодо недоведеності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Миколаївобленерго» збитків, завданих безобліковим споживання електроенергії, де суд першої інстанції, правильно відмовив у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю позовних вимог через наявність робочої документації енергопостачання (резервного живлення), узгодженої з представником позивача, підключення до електромережі відповідно до зазначеного проекту, а після цього опломбування пломбою енергопостачальної організації.
Отже, на думку колегії суддів, є обґрунтованим висновок суду першої інстанцій про відсутність правових підстав для стягнення вказаної суми за відсутності обґрунтованих підтверджень самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника і поза засобами обліку електричної енергії.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для його скасування, оскільки зводяться до припущень та незгоди заявника з висновками суду, з його оцінкою.
За таких обставин, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                Н.В. Самчишина

Судді:                                                        П.П. Лисенко

                                                               Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 18 травня 2020 року.