УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/939/19
Провадження № 22-ц/4820/604/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: відповідача ОСОБА_1 , його представника
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/939/19 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької областівід 25 листопада 2019 року в складі судді Стефанишина С.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», в особі уповноваженої особи Славкіної Марини Анатоліївни , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :        

В cічні 2019 року позивач - ПАТ «КБ «Хрещатик», в особі уповноваженої особи Славкіної М.А. звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 271196 грн. 44 коп., а також стягнути з відповідачів судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 30 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» (який з 12.05.2010 є правонаступником ВАТ КБ «Хрещатик») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №02/14/ФО/КР, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 350000 грн., з кінцевим терміном повернення до 29.05.2029.
30.05.2014 в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком, позичальником - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №02/14/ФО/П, відповідно до якого Поручитель зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків і штрафних санкцій. Зобов`язання боржника забезпечуються всіма коштами та майном поручителя, що належать їм на праві власності та на яке, відповідно до вимог чинного законодавства України, може бути звернуто стягнення. Однак, позичальник не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з цим, станом на 01.10.2018 загальна заборгованість відповідача перед банком склала 271196 грн. Тому позивач просив ухвалити рішення яким задоволити його позов.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року вказаний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Комерційний банк "Хрещатик"  заборгованість  у розмірі 271196 грн. 44 коп. Стягнуто з   ОСОБА_1 , ОСОБА_3 рівними частками на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року скасувати, ухвалити нове про відмову в позові. Апелянт вказує, що суд неправомірно стягнув судовий збір на користь позивача, оскільки при зверненні до суду судовий збір не був сплачений. Також судом не було вирішено питання щодо правомочності повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної М.А. Також вказує, що позивачем не доведено дотримання ним умов кредитного договору щодо видачі кредитних коштів. Також судом були відхилені клопотання про надання позивачем в судове засідання для огляду оригіналі документів, зокрема, меморіального ордеру. Таким чином, ОСОБА_1 вказує, що фактично судом не було належним чином досліджено питання щодо фактичного отримання кредитних коштів та укладення договору про відкриття банківського рахунку (банківського обслуговування). Крім цього, апелянт звертає увагу, що необхідно дослідити питання щодо того, хто є отримувачем коштів за меморіальним ордером, оскільки, на думку апелянта, це свідчить про незаконність дій самого позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з твердженням ОСОБА_1 про відсутність повноважень у представника позивача на подання позову. Зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1452 від 24.05.2018 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора» строком на два роки з 06.06.2018 по 05.06.2020. З 20.06.2019 було призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик» Шевченку О.В. А з 04.11.2019 було призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ОСОБА_4 . Крім того, спростовуючи твердження апелянта про відсутність доказів отримання ним кредиту та фактичного прийняття ним умов кредитного договору до позовної заяви, на виконання вимог ЦПК України, як доказу надання ОСОБА_1 кредитних коштів були додані виписки по особовому рахунку відповідача. Також, звертає увагу на те, що згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18 банківські виписки є належними доказами надання позичальнику кредитних коштів.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Так судом встановлено, що 30 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № H02/14/ФО/КР, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в загальному розмірі 350000 грн. строком на 15 років, а позичальник зобов`язується повернути даний кредит не пізніше 29 травня 2029 року згідно графіку, зазначеному в п. 4.6, якщо тільки не застосовується інший термін погашення кредиту у зв`язку з вимогою банку щодо дострокового повернення кредиту. Кредит надається на придбання у власність за договором купівлі-продажу № 823 від 30 травня 2014 року, укладеного позичальником з ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК», окремої квартири АДРЕСА_1 (п.п. 1.1-1.3). 
За користування кредитними коштами позичальник сплачує банку проценти в розмірі 3% річних протягом періоду кредитування з 30 травня 2014 року по 29 травня 2016 року, в розмірі 25% річних починаючи з 30 травня 2016 року. Погашення кредиту здійснюється щомісячно, прочинаючи з червня 2014 року в розмірі по 1944,44 грн., останній платіж 1945,24 грн. У випадку , якщо позичальник прострочив сплату процентів за користування кредитом та/або не сплатив черговий платіж по погашенню основної суми кредиту і банк скористався своїм правом на вимогу про дострокове повернення кредиту, строк повернення всієї суми кредиту вважається таким, що наступив на 61 день направлення такої вимоги банку. Банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту в разі невиконання позичальником умов кредитного договору (п.п. 4.1, 4.6, 4.8, 5.2.4).
У випадку прострочення погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов`язань за кожен день прострочки. У випадку прострочення погашення основної суми кредиту позичальник повертає банку прострочену суму з урахуванням індексу інфляції, що мав місце у період прострочення та з урахуванням процентів за договором (п.п. 6.2, 6.3).
Видача кредиту здійснюється банком за умов укладення позичальником з банком іпотечного договору, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , укладення договору поруки з ОСОБА_3 , укладення договору страхування предмету іпотеки. Надання кредиту відбувається шляхом оплати платіжних документів позичальника з його позичкового рахунку. Моментом надання кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок позичальника кредитних коштів. (п.п.2.1.2, 2.2.1, 2.5). 
Оригінал договору отримано ОСОБА_1 при його підписанні.
В цей же день, 30 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 02/14/ФО/П, відповідно до умов якого поручитель бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням боржника за договором про надання кредиту № H02/14/ФО/КР від 30 травня 2014 року у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 
Оригінал договору отримано ОСОБА_3 при його підписанні.
Крім того, 30 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором про надання кредиту № H02/14/ФО/КР від 30 травня 2014 року вимог банку, було укладено договір іпотеки. Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику кредит для придбання квартири шляхом перерахування кредитних коштів відповідно до умов договору.
На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 823 від 30 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК», в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Однак ОСОБА_1 з жовтня 2017 року свої зобов`язання за кредитним договором належним чином в повному обсязі не виконував, внаслідок чого 7 листопада 2018 року банк направив позичальнику і поручителю вимогу про дострокове повернення кредитних коштів в повному обсязі. Дану вимогу банку відповідачами виконано не було.
В зв`язку з цим станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком склала: строкова заборгованість по кредиту 250 833,56 грн., прострочена заборгованість по кредиту 10929,96 грн., заборгованість по процентам 7954,88 грн., також банком нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту 421,3 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів 68,37 грн., по кредиту, інфляційні втрати 681,18 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 307,19 грн.
Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором, договором поруки, договором іпотеки, витягом з реєстру речових прав, розрахунком заборгованості, письмовою вимогою про погашення заборгованості та іншими матеріалами справи.
Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.   
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальникапроцентіввідсумипозики, якщоінше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, 
Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. 
Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
В силу ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
           У відповідності до ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором божника за к виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, пені, відшкодування збитків.
Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла вказана заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню солідарно з позичальника і поручителя.
Доводи апеляційної скарги, що позов підписано неналежним представником позивача, оскільки в силу існуючих судових рішень НБУ повторно прийняв рішення про відкликання у банків ліцензії ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК», що нівелює попередню процедуру ліквідації банку і повноваження уповноваженої особи ФГВФО слід відхилити.
Так, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 15 січня 2019 року уповноваженою особою ФГВФО з делегуванням всіх повноважень ліквідатора ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» була Славкіна М.А. , яка підписала позовну заяву до суду і яка у відповідності до вимог чинного законодавства на той час мала право подавати позовні заяви від імені банку до суду.
Крім того після зміни уповноваженої особи ФГВФО з переданням повноваженням ліквідатора ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» на Шевченка О.В. останній підтримав позов в повному обсязі. 
Безпідставними є твердження апелянта про недоведеність позивачем видачі відповідачу кредитних коштів. 
Як вбачається з кредитного договору, кредит надається на придбання у власність за договором купівлі-продажу № 823 від 30 травня 2014 року, укладеного позичальником з ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» квартири АДРЕСА_1 , надання кредиту відбувається шляхом оплати платіжних документів позичальника з його позичкового рахунку, видача кредиту здійснюється банком за умов укладення позичальником з банком іпотечного договору, предметом якого є квартири АДРЕСА_1 , укладення договору поруки з ОСОБА_3 , укладення договору страхування предмету іпотеки. 
ОСОБА_1 30 травня 2014 року в день укладення кредитного договору уклав договір купівлі-продажу квартири з ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК», набув право власності на вказану квартиру, уклав договір іпотеки, предметом якого є ця квартира, тобто виконав всі умови для отримання кредиту.
Крім того, апелянт не навів жодних доказів, за які інші грошові кошти, крім кредитних, він придбав дану квартиру, не надав суду будь-яких платіжних документів щодо оплати ним продавцю квартири - банку ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» вартості предмету купівлі-продажу готівкою чи безготівковим перерахунком з рахунків в інших банках на рахунок позивача, а факт безготівково перерахування кредитних грошових коштів позивачем для придбання квартири підтверджується меморіальним ордером, який є належним доказом. 
Інших доказів в підтвердження своїх пояснень щодо придбання квартири апелянт суду не надав.
При цьому, як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , він з 2014 року здійснював грошові операції про погашення кредиту, сплачував заборгованість по тілу кредиту і процентах за його користування, що свідчить про укладення між сторонами кредитного договору, прийняття позичальником умов договору, отримання ним грошових коштів.
Не заслуговують на увагу й посилання апелянта на ненадання банком оригіналу кредитного договору, так як один примірник оригіналу кредитного договору був отриманий позичальником при підписання самого кредитного договору і він сам міг подати такий оригінал суду.
Також слід звернути увагу, що апелянт не звернувся до суду щодо визнання кредитного договору недійсним чи неукладеним, тобто він не заперечує факт укладення такого кредитного договору, а тому ненадання банком оригіналу договору не впливає на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції. 
Безпідставними є посилання апелянта, що суд неправомірно стягнув судовий збір на користь позивача, оскільки при зверненні до суду судовий збір не був сплачений.
Як вбачається з позовної заяви, банк в позові просив суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, що суд фактично і зробив.
Оскільки позов було задоволено, суд правомірно стягнув судові витрати у вигляді сплати судового збору саме з відповідачів. При цьому суд стягнув судові витрати в дохід держави, а не на користь позивача, про що помилково зазначає в апеляційній скарзі апелянт.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

        Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

        Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законноїсили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

        Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.

Судді                          А.М. Костенко 

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох