УХВАЛА
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 618/141/19
провадження № 61- 7029 ск 20 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від                          12 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «Агро», третя особа Дворічанська районна державна адміністрація Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, 
 
ВСТАНОВИВ :
 
15 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.
 
Ураховуючи положення абзацу другого частини першої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 не пропустив, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складений 17 березня 2020 року.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду з передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадкаку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на правові позиції в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі                                 № 479/1049/16-ц, від 07 листопада 2018 року, справа № 575/475/16-ц, в яких викладено висновки про застосування норми права в подібних правовідносинах та які не були враховані в постанові апеляційного суду.
 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана на зазначене судове рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження в даній справі.
 
Витребувати з Дворічанського районного суду Харківської області справу                              № 618/141/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «Агро», третя особа Дворічанська районна державна адміністрація Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 28 травня 2020 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                   В. І. Журавель
 
                                                                                                                  М. М. Русинчук