Ухвала 
 
27 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/8181/16-ц
 
провадження № 61-39877 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                            Хопти С. Ф.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідачі:  ОСОБА_2 , Галицька районна адміністрація Львівської міської ради;
представник ОСОБА_2 - адвокат Анохін Юрій Ігорович, представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Мартин Ольга Володимирівна;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді Хопти Сергія Федоровича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова                  від 14 грудня 2017 року у складі судді Городецької Л. М. та постанову апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2018 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Шеремети Н. О.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до         ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в частині визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення закрито. У задоволенні позову                       ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання розірваним договору                                        від 22 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відмовлено.
Постановою апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року залишено без змін. 
У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                                    від 23 липня 2018 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 461/8181/16-ц із Галицького районного суду м. Львова. 
У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві                   Осіяну О. М. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Перед початком розгляду справи по суті суддя Хопта С. Ф. заявив про самовідвід з тих підстав, що він брав участь у вирішенні іншої справи 461/970/18 (провадження № 61-22199св19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про розірвання договору найму житла та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова                      від 10 серпня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду                                  від 31 жовтня 2019 року в суді касаційної інстанції, при розгляді якої було висловлено правову позицію щодо наявності підстав для розірвання договору найму квартири АДРЕСА_1 від 22 вересня 2008 року та виселення відповідача із вказаної квартири.   
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Хопти С. Ф. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу. 
Керуючись статтями 36, 40, 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заявлений суддею Хоптою Сергієм Федоровичем самовідвід задовольнити.   
 
Справу передати на автоматизований перерозподіл. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.   
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                            С. Ф. Хопта