Ухвала
Іменем України
7 квітня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-1297 ск 20
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вироки Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року та Тернопільського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за                        № 12019210120000212, 
встановив:
У березні 2019 року засуджений звертався з касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали.
На виконання ухвали суду, в межах встановленого судом строку, засуджений подав касаційну скаргу, однак усунув не всі недоліки, зазначені в ухвалі суду від 16 березня             2020 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України у скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.  
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень засуджений, як особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на його думку, були допущені при винесенні оскаржуваних судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Вказані вимоги закону не виконані. Касаційна скарга засудженого містить цитування законодавства та статей Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають підстави для скасування судових рішень, однак у ній не наведено підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни чи скасування постановлених судових рішень. Тобто, у ній не зазначено, які саме істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді кримінального провадження, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, відповідно до ст. 412 КПК України. 
Також, касаційна скарга містить істотні суперечності, оскільки ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, вказує, що при їх постановленні істотно порушено вимоги КПК України, разом із тим вказує про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Крім того, засуджений ставить питання про закриття кримінального провадження, однак не наводить обґрунтувань та підстав з яких воно має бути закрито.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається у разі якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вироки Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року та Тернопільського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала  оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                       ОСОБА_3