ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5081/20 Справа № 204/7681/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 19 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Яна Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко Віолетта Вячеславівна, Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними договорів та скасування їх державної реєстрації, - 

В С Т А Н О В И Л А : 

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та скасування реєстрації.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ..
18 лютого 2020 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення.
Вказана заява мотивована тим, що судом під час прийняття рішення не була розглянута її заява про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_5 на правову допомогу. Крім того, заявниця просила окрім 47 200,00 грн. стягнути ще 9600,00 грн..
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви та ухваленні додаткового рішення по справі.
Ухвала суду мотивована тим, що ухвалюючи зазначене рішення судом було враховано, що представник ОСОБА_5 – адвокат Гусакова О.Б. просила суд стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_5 понесені останнім судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, у сумі 47200,00 грн.. Суд прийшов до висновку, що зазначені судові витрати ОСОБА_5 розподілу між сторонами не підлягають, оскільки такі кошти є спільною сумісною власністю подружжя, тобто є такими, що фактично не були понесені, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду. З таких же підстав не підлягає задоволенню заява в частині стягнення з позивача на користь ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн..
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила скасувати ухвалу та покласти на позивача витрати ОСОБА_5 на правову допомогу в розмірі 9600,00 грн..
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нею, як адвокатом витрачено час протягом року у розмірі 35 годин 30 хвилин, який був сплачений ОСОБА_1 у розмірі 56 800,00 грн.. Апелянт зазначає, що за час виконання правової допомоги ОСОБА_5 , вона була позбавлена заробляти кошти іншим чином, до того ж ці кошти пропорційно використані на погашення заборгованості за виконавчим провадженням зі сплатою коштів на користь позивача.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ним при ухваленні рішення по справі в мотивувальній частині було зазначено, що судові витрати ОСОБА_5 розподілу між сторонами не підлягають, оскільки такі кошти є спільною сумісною власністю подружжя, тобто є такими, що фактично не були понесені. З таких же підстав не підлягає задоволенню заява в частині стягнення з позивача на користь ОСОБА_5 додаткових витрат на правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн..
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ..
Ухвалюючи зазначене рішення судом першої інстанції було враховано, що представник ОСОБА_5 – адвокат Гусакова О.Б. просила суд стягнути з позивача на користь ОСОБА_5 понесені останнім судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, що становить 47200,00 грн.. 
Так, суд прийшов до висновку, що зазначені судові витрати ОСОБА_5 розподілу між сторонами не підлягають, оскільки такі кошти є спільною сумісною власністю подружжя, тобто є такими, що фактично не були понесені, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2020 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року залишене без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_5 — ОСОБА_2 - без задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заява представника ОСОБА_5 – адвоката Гусакової О.Б. щодо додаткового стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн. з тих же підстав, що зазначені в рішенні суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                                П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  — ОСОБА_2   – залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко