УХВАЛА

15 квітня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.003961
адміністративне провадження №К/9901/5797/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №1.380.2019.003961 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії 
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 14 липня 2016 року по 01 березня 2018 року у розмірі 64 707,16 грн; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 14 липня 2016 року по 01 березня 2018 року у розмірі 64 707,16 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року (далі - Постанова №44); зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення із розрахунку 562,44 грн в день за період із 01 серпня 2018 року по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Постанови №44 від 15 січня 2004 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14 липня 2016 року по 01 березня 2018 року. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14 липня 2016 року по 01 березня 2018 року, виходячи з розрахунку базового місяця вересень 2013 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Постанови №44. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення із розрахунку 562,44 грн. в день за період із 01 серпня 2018 року по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Постанови №44. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
2 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №1.380.2019.003961.
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
Оскільки подана скаржником касаційна скарга не відповідала новим вимогам КАС України, ухвалою Верховного Суду від 5 березня 2020 року її було залишено без руху, з наданням можливості усунути недоліки касаційної скарги.
Зазначену ухвалу скаржник отримав 17 березня 2020 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням.
В межах наданого строку на усунення недоліків, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова подав заяву про усунення недоліків.
Дослідивши подану заяву про усунення недоліків та касаційну скаргу, Верховний Суд зазначає, що зазначена касаційна скарга підлягає поверненню, з огляду на таке.
Відповідач у заяві про усунення недоліків зазначає, у чому полягало неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що в свою чергу призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Разом з тим, у заяві відсутнє посилання на конкретний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, на підставі якого подається дана касаційна скарга, а також відсутнє посилання на постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваних судових рішеннях або ж обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 169, 248, 332, 359 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №1.380.2019.003961 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду