ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3315/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Управляюча компанія ,,Ренесанс”
на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020, прийняте суддею Лічманом Л.В. о.14.21 у м. Одесі, повний текст якого складено 15.01.2020,
у справі № 916/3315/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс” в особі філії ,,Інфоксводоканал” 
до скаржника
про стягнення 45 344,57 грн.
В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ),,Інфокс” в особі філії ,,Інфоксводоканал” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ ,, Управляюча компанія ,,Ренесанс” про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2019 по 01.09.2019 у розмірі 45    344,57 грн.. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1    921грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором на послуги централізованого водопостачання та водовідведення (населення) №217/1 від 08.12.2011 в частині  оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ ,,Управляюча компанія ,,Ренесанс” на користь ТОВ ,,Інфокс” в особі філії ,,Інфоксводоканал” 44    844,57    грн. заборгованості за договором на послуги водопостачання і водовідведення (населення) та 1    899,82    грн. судового збору. У решті позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що наявні в справі матеріали доводять обґрунтованість позовних вимог, однак під час подачі позову позивачем не враховано здійснене відповідачем 16.10.2019 перерахування коштів у розмірі 500 грн., у зв`язку з чим місцевий господарський суд частково задовольнив позовні вимоги. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду,   ТОВ ,, Управляюча компанія ,,Ренесанс” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в порушення вимог ст.ст. 77, 78, 79 ГПК України визнав встановленими обставини не доведені позивачем належними та допустимими доказами. 
Крім того, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не правомірно не прийняв до уваги доводи відповідача, викладені у письмових поясненнях.
Від позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він спростовує доводи апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2011 між ТОВ ,,Інфокс” (Виробник) та ТОВ ,,Управляюча компанія ,,Ренесанс” (Споживач) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення (населення) від № 217/1 (Договір), за умовами якого Виробник надає послуги з подачі питної води і холодної води, що йде на гаряче водопостачання (далі – води), а також по прийому стоків (далі – стоків) холодного і гарячого водоспоживання на об`єкти Споживача відповідно до дислокації об`єктів (додаток № 1 до Договору) (п.1.1 Договору).
Споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання і водовідведення, експлуатує і обслуговує водопровідні і каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них в належному порядку у відповідності до встановлених правил, перерахованих в п.2.1 цього Договору і діючого законодавства (п.1.2 Договору).
Згідно з п.2.1 Договору сторони зобов`язуються керуватись діючими нормативними актами: Законом України ,,Про питну воду та питне водопостачання”; Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 (далі – Правила водокористування), Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і водовідведення, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 № 30 (далі – Правила експлуатації); Правилами прийому стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 за № 632 (далі – Правила прийому стічних вод); Законом України ,,Про житлово-комунальні послуги”, існуючими ДСТУ, іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому діючим законодавством порядку.
Облік споживаної холодної води і стоків, що скидаються, а також споживання холодної води, що йде на гаряче водопостачання, і водовідведення гарячої води здійснюється за показниками приладів обліку води і стоків, встановлених на об`єктах Споживача (п.3.1 Договору).
Відповідно до п.3.2 Договору оплата послуг водопостачання і водовідведення проводиться щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виробника.
Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку. В момент укладення Договору діють наступні тарифи: водопостачання – 2,52 грн. за 1 куб. м; водовідведення – 1,596 грн. за 1 куб. м. При підключенні Споживача до централізованого гарячого водопостачання, Споживач здійснює оплату Виробнику за наступними тарифами: водопостачання для населення – 2,52 грн. за 1 куб. м; водовідведення для населення – 1,596 грн. за 1 куб. м. У разі зміни тарифів, діючих на момент укладання Договору, оплата здійснюється за новими тарифами без змін інших умов Договору. Відомості про зміну діючих тарифів Споживач отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо) (п.3.3 Договору).
Розрахунки ведуться по сальдо на початок місяця. Перераховані Споживачем платежі, при відсутності призначення платежу в платіжному документі, зараховуються в наступному порядку: в першу чергу, в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті, потім поточних платежів (п.3.5 Договору).
Договір діє з 08.12.2011 до 31.12.2015 в частині надання послуг водопостачання і водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання і водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання і водовідведення Договір діє до повного погашення заборгованості за цим Договором (п.7.4 Договору).
Додатком № 1 до Договору визначено дислокацію об`єктів ТОВ ,,Управляюча компанія ,,Ренесанс”, що користуються послугами водопостачання та водовідведення станом на 2012 рік.
Додатковою угодою від 23.08.2013 викладено п.1.1 Договору в наступній редакції: ,,Виробник надає послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на об`єкти Споживача), а також по централізованому водовідведенню (прийом стічних вод холодного і гарячого водопостачання, що скидаються Споживачем в систему комунальної каналізації), у відповідності з дислокацією об`єктів (додаток № 1)”.
Договір, строк якого продовжено до 31.12.2020, додаток № 1 та додаткову угоду до нього підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками контрагентів.
На виконання умов договору за період з 01.02.2019 по 01.09.2019 позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення. 
Відповідачем належним чином не оплачувались послуги з водопостачання та водовідведення у зазначений період, внаслідок чого у нього за розрахунком позивача утворилась заборгованість у сумі 45    344,57грн., що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.
Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг.
Згідно з частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.
В статті 1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; централізоване водовідведення - господарська діяльність з відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.
Згідно з положеннями ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Пунктами 3.1, 3.7 Правил водокористування визначено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показників засобів обліку; розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору позивачем відповідачу в період з 01.02.2019 по 01.09. надані обумовлені Договором послуги з водопостачання та водовідведення 
Згідно з вірним розрахунком позивача, здійсненим з урахуванням показників приладів обліку води відповідача, які підтверджені звітами про водокористування у лютому 2019, березні 2019, червені 2019, липні 2019, серпні 2019року та актами на опломбування № 9924 від 19.04.2019 та №12518 від 23.05.2019, підписаними та завіреними печатками відповідача, а також тарифів, затверджених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.10.2018 № 1250, у період з 01.02.2019 по 01.09.2019 сума наданих відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення становила 63    890,63    грн.
Відповідачем же оплачено надані йому послуги лише в сумі 19    046,60 грн. (з урахуванням доданої відповідачем до відзиву квитанції №0.0.1494845291.1 від 16.10.2019 на суму 500грн.)
Враховуючи зазначене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 44844,57грн. (63    890,63    грн -19    046,60 грн.).
Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції ст.ст. 77, 78, 79 ГПК України, оскільки матеріалами справи не підтверджується наявність порушення місцевим господарським судом зазначених норм процесуального закону. 
Також колегія суддів зазначає про безпідставність посилання скаржника на те, що місцевий господарський суд не прийняв до уваги доводи, викладені ним у письмових поясненнях, оскільки відповідні пояснення містять лише посилання на квитанцію №0.0.1494845291.1 від 16.10.2019 про сплату послуг на суму 500    грн., саме з урахуванням якої суд і зменшив розмір заявленої до стягнення з відповідача заборгованості, при цьому будь-яких доказів на спростування наявності решти заборгованості перед позивачем відповідачем суду не надавалось.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 у справі №916/3315/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Управляюча компанія ,,Ренесанс” – без задоволення.  
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 17.03.2020 о 10.00.

Головуючий суддя                                                            Разюк Г.П.                    

Суддя                                                                                 Діброва Г.І.
Суддя                                                                                 Принцевська Н.М.