ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Клопот С.Л.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року                                                                                     Справа № 620/3329/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря           Лісник Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Головного управління Пенсійного фонду України 
в Чернігівській області

про                     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – відповідач) про:
- визнання протиправною відмови Чернігівського ОУПФУ у призначенні позивачу пенсії, яку викладену в листі-відмові від 18.04.2019 № 10855/06;
- зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області, призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 21.02.2019.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в довідці, яка надана позивачем на підтвердження періоду роботи в зоні ЧАЕС, не вказано кількості годин, які він відпрацював у відповідні дати, що унеможливлює призначення йому пенсії на пільгових умовах.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій наполягає на наявності в нього права на призначення пенсії на пільгових умовах та зазначає, що ним було подано як до органу ПФУ, так і до суду всі необхідні документи, які підтверджують відповідний період роботи в зоні ЧАЕС та наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
В обґрунтування своєї правової позиції апелянт також посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 06.02.2019 у справі №  731/120/17, від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 22.03.2018 у справі №  588/538/16-а, від 23.05.2018 у справі № 398/3509/16-а, від 11.02.2019 у справі №  530/491/17.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.
21.02.2019 позивач звернувся до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До вказаної заяви позивачем було додано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, довідку форми 122 від 16.04.2014 №  639, видану відокремленим підрозділом Моторвагонне депо Чернігів державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-західна залізниця», за роботу в зоні відчуження з квітня 1986 року по вересень 1986 року та серпень 1990, а саме 30.04.1986, 09.05.1986, 27.05.1986, 03.07.1986, 13.07.1986, 03.09.1986, 23.08.1990;  рішення суду Новозаводського району м. Чернігова від 31.10.1994 № 2- 1478/94г.
18.04.2019 листом за вих. № 10855/06 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю даних про щоденну кількість годин у довідці про кількість днів його перебування в зоні відчуження.
Позивач, вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №  1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997   № 51 (далі – Порядок № 51), Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №  22-1 (далі – Порядок № 22-1).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-XII право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів.
Частиною першою статті 15 Закону № 796-XII передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Відповідно до п. 5 Порядку № 51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 до 31.12.1986 від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.
Згідно з пп. 5 п. 2.1 Порядку № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
У ст. 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка форми №  122, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.
Документами, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження можуть слугувати також: первинні довідки, первинний табель обліку робочого часу, дорожні листки та інші первинні документи, які містять відмітки підприємств, установ, організацій, в складі яких виконувались роботи та які були розташовані в зоні відчуження.
У виключних випадках для підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть прийматись виписки з особових рахунків про здійснення підвищеної оплати праці за умови, що в особових рахунках зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату.
Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення з пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. 
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які працювали визначену кількість днів у зоні відчуження та в установленому законом порядку набули статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, регламентованого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 731/120/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді даної справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач має правовий статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням, яке недійсним не визнавалось, і статус позивача як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС не оспорюється.
Крім того, факт перебування позивача в зоні ЧАЕС також підтверджується довідкою за формою № 122 від 16.04.2019 № 639 /т. 1 а.с.10/ та рішенням суду, яке набрало законної сили 12.11.1994 /т. 1 а.с.9/, опосередковано записами в трудовій книжці позивача щодо займаної ним посади в період направлення до зони ЧАЕС та в картці дозиметричного контролю.
При цьому, колегія суддів відзначає, що згідно з вказаною довідкою форми №  122 та рішенням суду позивач, крім іншого, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до 01.07.1986 три дні (30.04.1986, 09.05.1986, 27.05.1986), що відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону № 796-XII є достатнім для набуття права на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, оскільки закон вимагає відпрацювання особою хоча б одно дня у вказаний період.
Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні в позивача документи, які долучені до матеріалів справи, містять дані на підтвердження факту його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та є достатніми для призначення йому пільгової пенсії, передбаченої зазначеною нормою спеціального Закону.
З огляду на це, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачу було протиправно відмовлено Чернігівським ОУПФУ, правонаступником якого є відповідач, у призначенні вказаної пенсії, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання відповідних дій органу ПФУ протиправними та зобов`язання відповідача призначити позивачу таку пенсію з дати його звернення з відповідною заявою, тобто з 21.02.2019.
Доводи відповідача щодо відсутності у позивача законних підстав для переведення на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, так як ним не надано доказів відпрацювання жодного повного робочого дня на територіях радіоактивного забруднення та не надано відповідних підтверджуючих первинних документів, спростовуються матеріалами справи та взагалі не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки позивач працював в зоні ЧАЕС, зокрема до 01.07.1986, а в частині першій статті 55 Закону № 796-XII прямо передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 р. незалежно від кількості робочих днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.
При цьому, апеляційним судом враховуються висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 06.02.2019 у справі № 731/120/17, від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 22.03.2018 у справі № 588/538/16-а, від 23.05.2018 у справі №  398/3509/16-а, від 11.02.2019 у справі № 530/491/17.
Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №  30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Отже, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року – скасуванню, адміністративний позов – задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не стягуються.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року – скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 21.02.2019.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 17 березня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: