ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 р.	Справа № 524/9054/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти № 2 батальйону  батальйону патрульної поліції у м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області сержанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Андрієць Д.Д., м. Кременчук по справі № 524/9054/19
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        поліцейського роти № 2 батальйону  батальйону патрульної поліції у м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області сержанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича ,        Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції                
          про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до поліцейського роти № 2 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Комарова Владислава Анатолійовича (далі по тексту – інспектор БПП в м. Кременчук Комаров В.А., перший відповідач), Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту – БПП в м. Кременчук, другий відповідач), в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАК №1818806 від 03 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.12.2019 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1818806 за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він, керуючи транспортним засобом, здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті. З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху України він не порушував. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не заслухані особи, які брали участь в розгляді справи. Звернув увагу на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб відеофіксації порушення. Крім того, на місці зупинки його транспортного засобу відеозапис йому не було продемонстровано. З огляду на викладене, вважає, що вчинення ним порушення п.14.6 Правил дорожнього руху не підтверджено належними та допустимими доказами, а притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є необґрунтованим. 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.03.2020 по справі № 524/9054/19 позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Комарова Владислава Анатолійовича, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1818806, винесену 03 грудня 2019 року інспектором роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Комаровим Владиславом Анатолійовичем про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.
Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.03.2020 по справі № 524/9054/19, прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що оскаржувана постанова є правомірною та містить всі необхідні реквізити, передбачені ч.3 ст.283 КУпАП. Пояснив, що зразок постанови, наведений у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту – Інструкція № 1395), не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис. Отже, внесення таких відомостей передбачено лише при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі. Враховуючи, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує обставини вчинення адміністративного правопорушення, він має розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Вказує, що поліцейським не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт вчинення ним порушення п.14.6 Правил дорожнього руху та підтверджували б обґрунтованість позовних вимог. 
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, перший відповідач в апеляційній скарзі та позивач в надісланому до суду письмовому клопотанні просили  суд розглянути справу за їх відсутності. 
У відповідності до ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови  серії ЕАК №1818806 від 03.12.2019, ОСОБА_1 03.12.2019 о 10 год. 50 хв. у м. Кременчуці по вул. Свіштовській, 28, керуючи транспортним засобом Cherry Tiggo, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив пп. «в» п.14.6 Правил дорожнього руху  України. Вищенаведене стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. 
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови, оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів вчинення позивачем порушення пп. «в» п.14.6 Правил дорожнього руху України. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Згідно з пп «в» п.14.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту – ПДР), обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом. 
Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу(прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
За приписами ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 
Відповідно до ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.  
Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги (ч.1 ст.74). 
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
На підтвердження вчинення позивачем порушення пп. «в» п.14.6  ПДР першим відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис, однак, відомості про технічний засіб, яким здійснено цей запис, не внесені до оскаржуваної постанови. 
Разом з тим, як зазначалось вище, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. 
Також, колегія суддів зауважує про процесуальний обов`язок відповідачів, передбачений частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. 
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. 
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданого відповідачем відеозапису в якості доказу. 
Крім того, колегія суддів зауважує, що наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського не фіксує вчинення позивачем порушення правил обгону, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим не може вважатися доказом  порушення ОСОБА_1 пп. «в» п.14.6 ПДР.
Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до матеріалів справи не надано. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вчинення ОСОБА_1  порушення пп. «в» п.14.6 ПДР не підтверджено належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАК №1818806 від 03.12.2019 є неправомірною та підлягає скасуванню. 
Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 05.03.2020 по справі № 607/7987/17, від 19.02.2020 по справі № 524/1284/17, від 02.12.2019 по справі 766/16904/16-а, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 24.01.2019 по справі № 428/2769/17, від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, яка є обов`язковою для врахування в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю. 
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. 
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. 
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч.4 ст. 241, ст. ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону  батальйону патрульної поліції у м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області сержанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.03.2020 року по справі № 524/9054/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій