ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року                                                                              Справа № 906/516/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 

за участю представників сторін:
позивача - не з`явився
відповідача Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради -не з`явився
відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" - дир. Комісарчук О.В.
третьої особи Житомирської обласної державної адміністрації - не з`явився
третьої особи Житомирської обласної спілки ветеранів Афганської війни - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія"
на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 ухваленого суддею Лозинською І.В. у м.Житомирі, повний текст складено  05.12.2019 р. 
у справі № 906/516/19 
за позовом Житомирської обласної ради (м. Житомир)
до: 1) Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради (Житомирська область, Житомирський район, с. Садки)
 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія"                     (м. Житомир)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Житомирська обласна державна адміністрація (м. Житомир)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 2): Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни (м. Житомир)
про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання повернення майна 

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 р. у справі № 906/516/19 частково задоволено позов Житомирської обласної ради. Згідно з рішенням суду першої інстанції визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 р. № 43623008. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.05.2019 р. № 46752144. Відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ "Поліська генеруюча компанія" повернути у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області навчальне містечко цивільної оборони, яке на момент подачі позову зареєстроване як комплекс будівель, що розташоване за адресою: м . Житомир , вул. Промислова, 1 /154.
          Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, за змістом якої просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
          Посилаючись на норми ст. 33 Закону України «Про власність», постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 р. № 816 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності до комунальної власності областей», рішення Житомирської обласної ради народних депутатів від 29.09.1994 р. «Про формування комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць області» та лист від 01.07.1993 р. № 223 та             № 15/819 штабу цивільної оборони України, доводить, що Житомирська обласна державна адміністрація здійснювала управління комунальним майном Житомирської області і спірні будівлі правомірно передані у власність Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни. Доводить, що про передачу спірного майна у власність відповідачу свідчить факт передачі комунального майна організації іншої форми власності без встановлення умов його повернення. При цьому станом на 03.03.1995 р. право власності громадської організації на нерухоме майно не підлягало державній реєстрації.
Вважає, що Житомирська обласна рада як орган, уповноважений управляти комунальним майном, прийнявши рішення 30.01.2004 р. № 344 «Про управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області», визнала, що Навчальне містечко цивільної оборони було відчужене Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни в установленому законом порядку та не є об`єктом комунальної власності.
Вважає, що суд першої інстанції неправильно оцінив дії  Житомирської обласної спілки ветеранів Афганської війни як такої, що не проявила розумну обачність, оскільки її дії свідчать про протилежне.
З урахуванням викладеного просить суд апеляційної інстанції повністю відмовити у позові.
Позивач Житомирська обласна рада подала суду відзив на апеляційну скаргу. Не погоджується із доводами, викладеними в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська генеруюча компанія».
Зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліська генеруюча компанія» у апеляційній скарзі на наведено жодних обґрунтованих та підтверджених доказами обставин, що свідчили б про вилучення спірного нерухомого майна з спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а отже даний об`єкт повинен перебувати у складі комунального майна області. Як наслідок оформлення його за іншими суб`єктами безпосередньо порушує права та інтереси обласної ради.
Вважає, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 р. № 618 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей» передано в тому числі навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна Мінпрому (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154). Прийняття даного об`єкта у комунальну власність області підтверджується актом передачі майна навчального містечка цивільної оборони із загальнодержавної власності до комунальної власності Житомирської області. В подальшому, будь-ким, в тому числі обласною радою, не приймалось розпорядчих документів, що б свідчили про вибуття спірного майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підтверджується матеріалами справи.
З урахуванням викладеного просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська генеруюча компанія» на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 р. у справі № 906/516/19 залишити без задоволення.
Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу суду не надали.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 р. колегією суддів відкладено розгляд апеляційної скарги на "12" березня 2020 року в межах строку визначеного ст. 273 ГПК України. Разом з тим, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Маціщук А.В. судове засідання у даній справі, призначене на 12.03.2020 р., не відбулось. Повторний автоматизований розподіл справи здійснено не було відповідно до норм ч.13 ст. 32 ГПК України та п.9.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 р. після усунення вказаних обставин призначено розгляд апеляційної скарги  на "26" березня 2020 року у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду.
Призначивши з урахуванням наведених обставин перегляд справи за межами строку, визначеного ст. 273 ГПК України, колегія суддів керується практикою Європейського суду з прав людини як джерелом права згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України. Так,  згідно з п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007 р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника  і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у  цьому спорі.
Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона  має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду і коментувати їх (п. п. 23,31 та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20.02.1996, п. 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18.02.1997, п. 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").
Враховуючи наведені вище норми, суд апеляційної інстанції вважає, що розумним для розгляду апеляційної скарги є строк, що має забезпечити реалізацію процесуальних прав сторін у справі, повний, всебічний, об`єктивний розгляд справи з урахуванням ст.ст. 7, 13 ГПК України.
В судовому засіданні 26.03.2020 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, тоді як в частині відмови у задоволенні позову ним рішення не оскаржується.
В судове засідання 26.03.2020 р. представники Житомирської обласної ради, Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради, Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирської обласної спілки ветеранів Афганської війни не з`явились. Повідомлені судом в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення наявними в матеріалах справи /а.с. 64-65, 95-100, 132-142,  152-155, 159-164, 168-170 у т.3/. 
Позивачем Житомирською обласною радою подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у зв`язку із забороною зокрема, регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 р. № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» ускладнюється забезпечення явки представників у судове засідання.
Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та постановлення обґрунтованого рішення в межах процесуального строку, тоді як явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась. Колегією суддів враховано при цьому, що відповідно до норми ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Доводи та правова позиція позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу та не змінена ним. Додаткових доказів сторонами подано не було. Відповідно до норм ч.12 ст.270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі. 
Отже, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача/скаржника, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено наступне.
З     метою створення належних умов для активної участі ветеранів війни в Афганістані та воєнних конфліктів в інших зарубіжних країнах у суспільному виробництві Кабінет Міністрів України прийняв    постанову № 238 від 02.04.1993 р. "Про сприяння діяльності Української Спілки ветеранів Афганістану"  (із змінами), якою, серед іншого, зобов`язано міністерства і відомства, місцеві державні адміністрації, виконкоми місцевих рад, керівників державних підприємств, організацій та установ, сприяти розвиткові виробничої бази та соціальної сфери підприємств і організацій, заснованих з участю Спілки, забезпеченню Спілки та її відділень необхідними адміністративними приміщеннями, меблями, автотранспортом, засобами зв`язку, оргтехнікою; подавати допомогу підприємствам Спілки в забезпеченні матеріально-технічними ресурсами для створення необхідної виробничої бази.
Міністерство промисловості України направило до Міністерства економіки України лист від 29.04.1994 р., № 02-16/2548 "Про передачу до комунальної власності учбового містечка" про передачу до комунальної власності Житомирської області учбове містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна /а. с. 23 у т. 2/.
Начальник Штабу Цивільної оборони України у листі від 01.07.1994 р.                  вих.№ 15/819,  адресованому Кабінету Міністрів України, зазначив про відсутність заперечень щодо передачі навчального комплексу цивільної оборони і земельної ділянки площею 4,3 га на баланс Комітету ветеранів Афганської війни при Президенті при умові збереження навчально-матеріальної бази /а. с. 24 у т. 2/.
Додатком № 3 до  постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 № 618 "Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей"  затверджено перелік  загальнодержавного майна, яке передається до комунальної власності Житомирської області - Навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна Мінпрому (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154).
Рішенням Житомирської обласної ради 29.09.1994 р. "Про формування комунальної власності адміністративно - територіальних одиниць області" до складу комунального майна області було включено навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154) /а.с. 12 - 15 у т. 1/, про що складено відповідний акт передачі майна із загальнодержавної власності у комунальну власність Житомирської області /а. с. 11 у т. 1/.
Відповідно до рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995 р. "Про формування комунальної власності та відчуження майна" передано на баланс Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни навчальне містечко цивільної оборони, яке заходиться на балансі Житомирського заводу хімічного волокна (м. Житомир, вул.Промислова, 1/154) /а.с. 16 - 18 у т. 1/.
Згідно з актом прийому - передачі майна навчальне містечко цивільної оборони було передано Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни /а.с. 19 у т. 1/.
Згідно з довідкою - підтвердженням від 05.04.1996 р. про безоплатну передачу основних засобів Житомирським заводом хімічного волокна передано, а обласною спілкою ветеранів Афганської війни прийнято навчальне містечко цивільної оборони через комунальну власність по Житомирській області /а. с. 229 у т. 1/.
Згідно з протоколом № 8 VIII звітно - виборчої конференції Житомирської обласної спілки ветеранів Афганської війни від 01.12.2017 р. вирішено взяти участь у створенні    ТОВ "Поліська генеруюча компанія" у якості співзасновника (учасника); передати у власність як внесок до статутного капіталу товариства навчальне містечко цивільної оборони як цілісний майновий комплекс, яке знаходиться за адресою: м . Житомир , вул . Промислова, 1/ 154 за ціною 10000,00 грн.; повний перелік майна в кількості 22 об`єкта, що входить до містечка, зазначено у додатку до цього протоколу /а.с. 150 - 159 у т. 2/.
17.10.2018    р. Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни звернулась до КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 /а.с. 195 у т. 1; 101 у т. 2/.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджено, що 23.10.2018 р. державний реєстратор Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради Ватульєв Максим Володимирович прийняв рішення № 43623008 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: споруда захисна; опис об`єкта: загальна площа 1159 кв.м.; адреса: м.Житомир, вул. Промисловій, 1/154 ; об`єкт нерухомого майна отримав реєстраційний номер 1673401118101; форма власності: приватна; власник: Житомирська обласна спілка ветеранів афганської війни /а.с. 196 у т. 1; 102 у т. 2/.
25.10.2018 р.    Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни звернулась до КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1673401118101 /а.с. 103, 104 у т. 2/. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №1673401118101 підтверджено внесені зміни.
Згідно з протоколом № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" від 06.11.2018 р. та актом приймання - передачі "Навчального містечка цивільної оборони" як цілісного майнового комплексу до статутного ТОВ "Поліська генеруюча компанія" від 06.11.2018 р. Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни передала до статутного капіталу вказаного товариства навчальне містечко цивільної оборони як цілісний майновий комплекс з 22 об`єктів /а. с. 144 -146 у т. 2/.
03.05.2019 р.    Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни звернулась до КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо переходу права власності на комплекс будівель по вул. Промисловій, 1/154 у м. Житомирі /а.с. 142 у т. 2/.
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 07.05.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради Годзь Євгеном Івановичем прийнято рішення № 46752144 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель; опис об`єкта: загальна площа 1159 кв.м.; літ. А - 124,3 м2, літ. Б - 200,7 м2, літ В - 53,8 м2, літ. Г - 79,8 м2, літ.Д - 270,4 м2, літ. Е - 81,4 м2, літ. Ж - 17,4 м2, літ. З - 55,6 м2, літ. И - 212,7 м2, літ. К - 52,3 м2, літ. Л - 10,6 м2; адреса: м. Житомир , вул. Промислова, 1 / 154 ; форма власності: приватна; власник: ТОВ "Поліська генеруюча компанія" /а.с. 143 у т. 2/.
Вважаючи рішення державних реєстраторів Комунального  підприємства  "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 р. № 43623008 та від 07.05.2019р. № 46752144 такими, що порушує права та законні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, Житомирська обласна рада звернулася до господарського суду Житомирської області із вказаним позовом.
Відповідно до оскаржуваного рішення, судом відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ "Поліська генеруюча компанія" повернути у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області навчальне містечко цивільної оборони, яке на момент подачі позову зареєстроване як комплекс будівель, що розташоване за адресою: м. Житомир , вул. Промислова, 1 /154. В цій частині рішення  суду сторонами не оскаржується
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції задоволив позовні вимоги в частині  визнання протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 р. № 43623008 та рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.05.2019 р. № 46752144.
Суд, мотивуючи задоволення позову в цій частині, зазначив, що державна реєстрація права власності за Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни здійснена державним реєстратором Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради з використанням не правовстановлюючих документів, оскільки  в матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення щодо вилучення навчального містечка цивільної оборони із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, тому реєстрацією права власності третьої особи на спірне майно безпосередньо порушено права та інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області. Враховуючи те, що об`єкти нерухомого майна по вул. Промисловій 1/154 у м. Житомирі, які входять до складу навчального містечка цивільної оборони, не передавалась у власність Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни, у останньої не було достатніх прав щодо реєстрації права власності на вказаний об`єкт та його передачі його до статутного капіталу ТОВ "Поліська генеруюча компанія".
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.
Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень    статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»    в редакцій, чинній на момент звернення позивача до суду, є, зокрема, захист гарантованих    Конституцією    та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.    Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями    статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи  підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Предметом позову у даній справі позивачем визначено визнання протиправним та скасовання рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 р. № 43623008 та визнання протиправним та скасовання рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.05.2019 р. № 46752144.
Пунктом 1 частини першої    статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»    встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 1 ч. 1    ст. 8 Закону     України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та обтяжень або відмовляє у їх реєстрації. 
Згідно з    ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим    Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону     України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Частиною 1  ст. 37 Закону  України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
При цьому колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 1 частини першої    статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування), що передбачено частиною другою    статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Така вимога позивачем у позові не висунута.
Отже, вирішуючи спір у справі, місцевий господарський суд зазначеного не врахував, тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає неправильним висновок про задоволення позовних вимог в частині скасування рішень державного реєстратора з огляду на обранням позивачем неефективного способу захисту права.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16, і підстав відступати від цієї позиції колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.
Колегія суддів звертає увагу, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 р. у справі № 917/1739/17. 
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального прав, що є підставою для скасування рішення в частині задоволення позовних вимог відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України.
Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про відмову у позові у даній справі в частині, що оскаржується відповідачем, витрати на оплату судового збору згідно зі         ст.129 ГПК України покладаються на позивача.    
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                      
П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" задоволити. 
          Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 р. у справі № 906/516/19 в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 р.        № 43623008 та визнання протиправним та про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.05.2019 р. № 46752144.
          Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у позові. Викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:
          «В позові відмовити.»
          Стягнути з Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, код ЄДРПОУ 13576948) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154, код ЄДРПОУ 42612407) 5763 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.
          Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 906/516/19 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 31 березня 2020 року

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В.

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.