ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/507/20 Справа № 199/17/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 травня 2020 року                суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Токарєва Валентина Васильовича на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду від 22 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції – місцем проживання зазначена адреса:  АДРЕСА_1  , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 20.12.2019 року о 10-55 годині, в районі будинку №81 по вул. Вітчизняній у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 та його захисник Токарєв В.В. подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявили клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. 
В обґрунтування пропущеного строку зазначають, що у судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, оскільки не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався випадково 29.03.2020 року з державного реєстру виконавчих проваджень та в подальшому з Єдиного державного реєстру судових рішень, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 02 квітня 2020 року. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначають, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, більше того, ОСОБА_1 взагалі не вживає їх. При цьому, поліцейськими на місці ДТП огляд на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння не проводився, про що зазначено в графі схеми ДТП, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Крім того, ОСОБА_1 не висловлював поліцейським незгоду на проведення огляду та не висловлював відповідно і своєї незгоди з його результатами (цей огляд не проводився), оскільки лише після складання протоколу та інших документів та після спливу більш ніж двох годин поліцейські запропонували поїхати з ними до наркологічного диспансеру, на що ОСОБА_1 погодився, але щоб не чекати черги в лікувальному закладі на цей огляд, йому запропонували відмовитися та пройти його самостійно та надати відповідний висновок в суд. Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 20.12.2019 року ознак сп`яніння не виявлено. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано відмову від проведення огляду є неналежним доказом у зазначеній справі. 
ОСОБА_1 звертає увагу на те, що інспектором не було надано для огляду будь-який спеціальний технічний засіб (назва, ідентифікаційний номер, дозвіл до застосування МОЗ і Держспоживстандарту, дані що його повірки та можливості використання), а також інспектор повинен був ОСОБА_1 безпосередньо доставити та провести огляд в закладі охорони здоров`я, чого зроблено не було.
Також інспектор під час складання протоколу не роз`яснив та не ознайомив з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 в цій графі. 
Крім того, в рапорті інспектора патрульної поліції ст. сержанта поліції Яскевича О.Д. не зазначено дату складання, в якому він підтвердив, що 20.12.2019 року о 14 год. 40 хв. ним було складено протокол щодо ОСОБА_1 , тобто зі спливу більше 2 годин з моменту виявлення підстав для цього, що підтверджується також письмовими поясненнями свідків. 
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Токарєв В.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Враховуючи посилання апелянтів на те, що адміністративне провадження було розглянуто за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений судом про час розгляду адміністративної справи , з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вказаних норм закону не дотримався, належним чином не з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Крім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст. 251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч. 2 ст. 266 КУпАП регламентує, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря -фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Разом з тим, в п. 2.8. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказано, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку Г до цієї Інструкції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Вказана форма направлення в матеріалах справи відсутня, а отже поліцейський її не заповнював, що є порушенням Інструкції, та викликає сумнів у наявності підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, тоді зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі неможливо встановити, які ознаки сп`яніння мав ОСОБА_1 , наркотичні чи алкогольні, від якого саме медичного огляду відмовився він з застосуванням спеціальних технічних засобів чи від проходження огляду в установі охорони здоров`я, а тому суд вважає вказані письмові пояснення не є належними і допустимими доказами підтвердження об`єктивний сторони складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 подія мала місце 20.10.2019 року, в той час як відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення – 20.12.2019 року.
Заслуговують на увагу, також доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими на місці ДТП огляд на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння не проводився, про що зазначено в графі схеми ДТП, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с. 6).
Крім того, в постанові про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 20.12.2019 року о 10 год. 55 хв. в м. Дніпро по вул. Вітчизняна, 81 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
В той час як протокол про адміністративне правопорушення було складено 20.12.2019 року о 14 год. 40 хвилин, більш ніж через 2 години після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. 
Крім того, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 2,3), ОСОБА_1 відмовився в їх присутності пройти медичний огляд в установленому законом порядку за адресою м. Дніпро вул. Новоселівська, 1, що суперечить обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Суд апеляційної інстанції також враховує,що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом на місці складання протоколу, не дивлячись на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування постанови судді першої інстанції та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.
Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Токарєва Валентина Васильовича про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду від 22 січня 2020 року — задовольнити. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Токарєва Валентина Васильовича  – задовольнити. 
Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду від 22 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1 , якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун